Справа № 320/12609/20
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білоцерківського Національного аграрного університету (технолого - економічний коледж Білоцерківського Національного аграрного університету) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Білоцерківського Національного аграрного університету (технолого - економічний коледж Білоцерківського Національного аграрного університету) про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Білоцерківського Національного аграрного університету (технолого - економічний коледж Білоцерківського Національного аграрного університету), в якому просило: застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та споруд Білоцерківського Національного аграрного університету (технолого - економічний коледж Білоцерківського Національного аграрного університету) за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого 32, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті від 27.08.2020 №318.

Позов обґрунтовано тим, що під час проведення перевірки було виявлено ряд порушень правил техногенної та пожежної безпеки, які зазначені в Акті перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, у зв`язку з чим суб`єктом господарювання недотримані вимоги законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року позовні вимоги - задоволено.

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та споруд Білоцерківського Національного аграрного університету (технолого - економічний коледж Білоцерківського Національного аграрного університету) розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого 32 шляхом зобов`язання повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 27.08.2020 №318.

Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 7 порушень, які залишились не усунутими, не створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

На думку апелянта, по 6 заходах була проведена робота по їх виконанню, зокрема: по пункту 1-2 - забезпечення евакуаційного освітлення та обладнання системи оповіщення - розроблений робочий проект «Капітальний ремонт на влаштування автоматичної пожежної сигналізації та системи оповіщення про пожежу в будівлі гуртожитку Відокремленого структурного підрозділу «Технолого-економічний фаховий коледж Білоцерківського національного аграрного університету», розташованого за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 32 у місті Біла Церква, Київська область.

Що стосується пункту 4 - двері з поверхів будівлі з армованим склом та пункту 5 - світлові прорізи сходових клітин на поверхах забезпечено відкривними фрамугами, апелянтом надано відповідні фото.

Стосовно пункту 6 - фарбування стаціонарних зовнішніх пожежних сходів передбачено робочим проектом «Капітальний ремонт фасаду гуртожитку Відокремленого структурного підрозділу «Технолого-економічний фаховий коледж Білоцерківського національного аграрного університету», скаржником відповідно надано такий проект.

По пункту 7 - 08 червня 2021 року укладено договір №01/06 з розробки документів по техногенній безпеці.

Як наслідок, апелянт вважає, що відсутні підстави для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та споруд.

У доповненнях до апеляційної скарги відповідачем зазначено про те, що адміністрацією відокремленого структурного підрозділу Білоцерківського Національного аграрного університету узгоджено з Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області результат ідентифікації на предмет визначення потенційної небезпеки гуртожитку за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 32 та такий об`єкт не визнано потенційно небезпечним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що оскільки відповідач під час розгляду справи не надав жодних заперечень щодо виявлених порушень та не надав доказів щодо їх усунення, вказане свідчить про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області № 565 від 29 липня 2020 року у період з 20 серпня 2020 року по 27 серпня 2020 року було проведено позапланову перевірку відповідача щодо додержання та виконання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки.

На підставі проведеної перевірки позивачем був складений Акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 318 від 27 серпня 2020 року у якому зафіксовані наступні порушення:

1) тривожні сповіщення від приладу приймально - контрольного пожежного системи протипожежного захисту не виведено на пульт централізованого пожежного спостерігання;

2) сходові клітини, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням;

3) будівлі та приміщення об`єкту не обладнано системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей у відповідності до вимог діючих норм;

4) не представлено проектну документацію згідно якої здійснено вогнезахисне обробляння несучих елементів покрівлі (акт прийняття виконаних робіт з вогнезахисного обробляння від 24.12.2019 за № 24.12/19);

5) суб`єктом господарювання, що здійснював вогнезахисне обробляння несучих елементів покрівлі, з метою забезпечення експлуатаційної придатності вогнезахисного покриву (просочування, облицювання) не проведено лабораторне випробування вогнезахисту (визначається коефіцієнт спучення для вогнезахисних фарб (лаків) та застосовується експрес-метод для вогнезахисного просочування) відповідно до вимог пункту 2, розділу X наказу МВС України від 26.12.2018 за № 1064;

6) знижено рівень пожежної безпеки об`єкту в частині заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, які відокремлюють горищний простір та суміжні приміщення, а саме не встановлено протипожежні двері 2-го типу 3 відповідним класом вогнестійкості;

7) знижено клас вогнестійкості заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, котрі відокремлюють приміщення різного призначення, а саме приміщення електрощитової та суміжні приміщення (підвальний поверх);

8) двері до сходової клітини з усіх поверхів будівлі об`єкту не забезпечені пристроями для самозачинення дверей;

9) двері з поверхів будівлі до сходових клітин типу СК1 не є суцільними або з армованим склом;

10) у світових прорізах сходових клітин на кожному поверсі не забезпечено відкривні фрамуги (вікна) площею не менше 1,2 кв.м. з метою димовидалення, (простір сходових клітин в будівлі);

11) знижено рівень пожежної безпеки в частині улаштування шляхів евакуації а саме на шляху евакуації улаштоване робоче місце охоронця (вахтера), яке виконане з горючих матеріалів й перешкоджає вільній евакуації людей (1-й поверх);

12) стаціонарні зовнішні пожежні сходи, утримуються не пофарбованими;

13) не забезпечено освітлення зовнішніх пожежних драбин;

14) шафи пожежних кран-комплектів не забезпечені отворами для провітрювання й частково не пристосовані для візуального огляду їх без розкривання;

15) електрощити, групові електрощитки частково не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки);

16) будівлі об`єкту не обладнано пристроями блискавкозахисту будівель відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5- 38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко-захисту будівель і споруд»;

17) об`єкт не забезпечено необхідною кількістю засобів первинного пожежогасіння (вогнегасників) згідно вимог діючих норм;

18) не розміщено інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення в разі виникнення аварії;

19) працівників об`єкту не забезпечено засобами індивідуального захисту;

20) не забезпечено виконання заходів цивільного захисту шляхом розроблення ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки на об`єкті з урахуванням усіх чинників небезпеки, відповідно до вимог пункту 7 наказу МНС №140 від 16.08.2005 «Про внесення змін до наказу МНС України від 18.12.2000 №338».

Вказаний Акт був отриманий відповідачем 27 серпня 2020 року, про що свідчить підпис на останній сторінці акту.

У подальшому, на виконання наказу Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області 26 лютого 2021 року було видане посвідчення на проведення позапланової перевірки №1534 з 01.03.2021 по 02.03.2021 щодо додержання (виконання) вимог нормативно - правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Білоцерківського Національного аграрного університету (технолого - економічний коледж Білоцерківського Національного аграрного університету).

На підставі проведеної перевірки позивачем було складено акт за результатами проведення (планового) позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 158 від 03 березня 2021 року у якому були зафіксовані наступні порушення:

1) сходові клітини, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням;

2) будівлі та приміщення об`єкту не обладнано системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей у відповідності до вимог діючих норм;

3) суб`єктом господарювання, що здійснював вогнезахисне обробляння несучих елементів покрівлі, з метою забезпечення експлуатаційної придатності вогнезахисного покриву (просочування, облицювання) не проведено лабораторне випробування вогнезахисту (визначається коефіцієнт спучення для вогнезахисних фарб (лаків) та застосовується експрес-метод для вогнезахисного просочування) відповідно до вимог пункту 2, розділу X наказу МВС України від 26.12.2018 за № 1064;

4) двері з поверхів будівлі до сходових клітин типу СК1 не є суцільними або з армованим склом;

5) у світових прорізах сходових клітин на кожному поверсі не забезпечено відкривні фрамуги (вікна) площею не менше 1,2 кв.м. з метою димовидалення, (простір сходових клітин в будівлі);

6) стаціонарні зовнішні пожежні сходи, утримуються не пофарбованими;

7) не забезпечено виконання заходів цивільного захисту шляхом розроблення ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки на об`єкті з урахуванням усіх чинників небезпеки, відповідно до вимог пункту 7 наказу МНС №140 від 16.08.2005 «Про внесення змін до наказу МНС України від 18.12.2000 №338».

З урахуванням викладеного, вважаючи наведені порушення у сферах пожежної і техногенної безпеки, а також цивільного захисту такими, що мають за собою наслідок у вигляді застосування заходів реагування, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки з огляду на виявлені порушенні під час проведення перевірки відповідача, які станом на час розгляду даної справи в суді не усунуті, останні безумовно пов`язанні з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

При цьому, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

У відповідності до статті 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно вимог частини десятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Частиною сьомою статті 7 вказаного Закону закріплено, що на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Статтею 66 Кодексу цивільного захисту України визначено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок до закону.

У відповідності до частини другої ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

З огляду на вказане, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки має право на звернення до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Положеннями частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина друга статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

Аналогічні положення викладено у приписах частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якими виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Таким чином, застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем під час проведення перевірки Білоцерківського Національного аграрного університету (технолого - економічний коледж Білоцерківського Національного аграрного університету) встановлено ряд порушень, які зазначені в Акті перевірки від 27.08.2020 №318.

На думку контролюючого органу, застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та споруд Білоцерківського Національного аграрного університету (технолого - економічний коледж Білоцерківського Національного аграрного університету) розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 32 до повного усунення порушень, зазначених в акті від 27.08.2020 №318, є заходом, направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Позивач вважає, що наявні порушення є істотними та є такими, що несуть ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинять загрозу життю та здоров`ю людей,

При цьому, поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Так, згідно з п. 24 частини першої ст. 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до вимог пункту 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 «Класифікатор надзвичайних ситуацій», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 року № 457 (далі - Класифікатор) «надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності".

У відповідності до п. 26 частини першої ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Відповідно до визначення ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Згідно з вимогами пункту 33 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Отже, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає як при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, так і за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від наслідків такого порушення, що підвищують ризик виникнення пожеж та шкідливого впливу небезпечних чинників при пожежі, яка уже виникла.

Таким чином, підставами для застосування заходів реагування в першу чергу є наявність встановлення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

При цьому, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

У силу вимог пунктів 1, 2, 3 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.

Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.

Обов`язки щодо забезпечення пожежної безпеки, утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту передбачаються у посадових інструкціях, обов`язках, положеннях про підрозділ.

На кожному об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) повинен бути встановлений протипожежний режим.

У той же час, вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Втім, такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Відтак, існування (не усунення) хоча б одного з порушень, встановлених Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 по справі №823/589/16.

Оцінюючи ж наявність чи відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження усунення порушень відповідачем, слід звернути увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідачем не усунуто всі порушення, які виявлені в ході проведення перевірки.

При цьому, у апеляційній скарзі відповідач не заперечує даного факту та зазначає про те, що порушення, які виявлені під час проведення перевірки, а саме:

1) сходові клітини, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням;

2) будівлі та приміщення об`єкту не обладнано системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей у відповідності до вимог діючих норм;

3) суб`єктом господарювання, що здійснював вогнезахисне обробляння несучих елементів покрівлі, з метою забезпечення експлуатаційної придатності вогнезахисного покриву (просочування, облицювання) не проведено лабораторне випробування вогнезахисту (визначається коефіцієнт спучення для вогнезахисних фарб (лаків) та застосовується експрес-метод для вогнезахисного просочування) відповідно до вимог пункту 2, розділу X наказу МВС України від 26.12.2018 за № 1064;

4) двері з поверхів будівлі до сходових клітин типу СК1 не є суцільними або з армованим склом;

5) у світових прорізах сходових клітин на кожному поверсі не забезпечено відкривні фрамуги (вікна) площею не менше 1,2 кв.м. з метою димовидалення, (простір сходових клітин в будівлі);

6) стаціонарні зовнішні пожежні сходи, утримуються не пофарбованими;

7) не забезпечено виконання заходів цивільного захисту шляхом розроблення ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки на об`єкті з урахуванням усіх чинників небезпеки, відповідно до вимог пункту 7 наказу МНС №140 від 16.08.2005 «Про внесення змін до наказу МНС України від 18.12.2000 №338».

У свою чергу, відповідачем було надано пояснення згідно яких у 6 заходах була проведена робота по їх виконанню.

Так, апелянт зазначив, що по пунктам 1-2 - забезпечення евакуаційного освітлення та обладнання системи оповіщення - розроблений робочий проект «Капітальний ремонт на влаштування автоматичної пожежної сигналізації та системи оповіщення про пожежу в будівлі гуртожитку Відокремленого структурного підрозділу «Технолого-економічний фаховий коледж Білоцерківського національного аграрного університету», розташованого за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 32 у місті Біла Церква, Київська область.

Що стосується пункту 4 - двері з поверхів будівлі з армованим склом та пункту 5 - світлові прорізи сходових клітин на поверхах забезпечено відкривними фрамугами, апелянтом надано відповідні фото.

Стосовно пункту 6 - фарбування стаціонарних зовнішніх пожежних сходів передбачено робочим проектом «Капітальний ремонт фасаду гуртожитку Відокремленого структурного підрозділу «Технолого-економічний фаховий коледж Білоцерківського національного аграрного університету», скаржником відповідно надано такий проект.

По пункту 7 виявлених порушень - 08 червня 2021 року укладено договір №01/06 з розробки документів по техногенній безпеці.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що надані документи по пунктам 1, 2, 6 та 7 свідчать лише про намір виконання вказаних робіт, у той час як у даних правовідносинах суд перевіряє дотримання відповідачем факту усунення виявлених порушень.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У той же час, жодних пояснень чи доказів стосовно виконання порушень, визначених у пункті 3 Акту перевірки відповідачем до суду апеляційної інстанції надано не було.

Слід наголосити на тому, що неусунені на даний час відповідачем порушення є істотними та несуть ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинять загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливає: на забезпечення безпеки роботи комплексу, безпеки його працівників, відвідувачів у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації.

При збереженні таких умов для працівників та відвідувачів комплексу існує реальна загроза життю, отримання травм, або шкоди їх здоров`ю.

Отже, характер суспільної небезпечності встановлених під час перевірки відповідача порушень, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоров`ю людей є обґрунтованими та беззаперечними.

Відтак, колегія суддів вважає, що з урахуванням принципу співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами, наявні підстави вважати, що недоліки, які залишились не усунутими відповідачем, є небезпечними для життя і здоров`я людей.

Неусунення невиправлених порушень може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій і, відповідно, ризику невідворотних негативних наслідків.

У той же час, колегія суддів зазначає, що застосування заходів реагування є лише тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю і здоров`ю людей.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 861/16924/16, від 12 листопада 2020 року у справі № 826/10796/16 та від 29 липня 2020 року у справі №160/1903/19.

Враховуючи вищевказане та перевіривши вказані порушення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки відповідачем не було надано суду документальних доказів усунення всіх порушень, які були виявлені в ході проведення позапланової перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, наявні підстави для задоволення позовних вимог шляхом застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та споруд Білоцерківського Національного аграрного університету (технолого - економічний коледж Білоцерківського Національного аграрного університету) розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого 32 у вигляді зобов`язання повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 27.08.2020 №318.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Білоцерківського Національного аграрного університету (технолого - економічний коледж Білоцерківського Національного аграрного університету) - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук