Справа № 480/7422/21
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2021 року Справа № 480/7422/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/7422/21 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 в своєму позові до Адміністрації Державної прикордонної служби України просить суд:
- визнати дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови в підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області документів для призначення йому пенсії за вислугою років у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" протиправними;
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області документи для призначення йому пенсії за вислугою років у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника 5 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 19.08.2020 № 337-ОС припинено (розірвано) контракт, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення позивача, звільненого з військової служби у запас наказом начальника 5 прикордонного загону від 30.06.2020 № 255-ОС за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", без права носіння військової форми одягу. Вислуга років станом на 19.08.2020 становила: календарна 20 років 06 місяців 00 днів; пільгова 09 років 06 місяців 20 днів; всього 30 років 00 місяців 20 днів. Позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо врахування пільгової вислуги до вислуги років для призначення чи перерахунку пенсії. Проте відповідач відмовив в оформленні та направленні вказаних документів щодо позивача до відповідного органу Пенсійного фонду України. Позивач не погодився з вказаною відмовою, оскільки відповідач не має права самостійно вирішувати питання щодо відсутності у позивача права на пенсію або розмір пенсії, такі рішення приймаються органами Пенсійного фонду України.
Ухвалою суду 17.08.2021 відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.
Відповідач у письмовому відзиві проти позову заперечує та зазначає, що відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, у період з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. При цьому, відповідач зазначає, що календарний рік це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді. В той же час, для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. Тому відсутні підстави для підготовки документів, необхідних для призначення позивачу пенсії за вислугу років на умовах, вказаних позивачем.
Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.
Позивач проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України.
Наказом начальника 5 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 19.08.2020 № 337-ОС припинено (розірвано) контракт, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення позивача, звільненого з військової служби у запас наказом начальника 5 прикордонного загону від 30.06.2020 № 255-ОС за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", без права носіння військової форми одягу. Вислуга років станом на 19.08.2020 становила: календарна 20 років 06 місяців 00 днів; пільгова 09 років 06 місяців 20 днів; всього 30 років 00 місяців 20 днів.
Позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою та просив підготувати та направити необхідні документи до пенсійного органу для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Адміністрація Державної прикордонної служби України листом від 21.04.2021 повідомила позивача, що на дату виключення зі списків особового складу військової частини станом на 19.08.2021 загальна вислуга років становила 30 років 00 місяців 20 днів, з яких вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 20 років 06 місяців 00 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленому пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Тому відсутні підстави для надання доручення Сумському прикордонного загону про підготовку документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років на умовах, визначених ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та їх надсилання до відповідного органу Пенсійного фонду України.
Спірні правовідносини виникли з приводу відмови суб`єкта владних повноважень зарахувати пільговий стаж до вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцю.
Умови праці особи впливають на розмір її заробітної плати, на тривалість робочого часу, відпустки та інші соціальні гарантії. Законодавець передбачив призначення пенсій за вислугу років; особливість такого виду пенсії полягає у зменшеному пенсійному віці, внаслідок виконання роботи, яка визначена законодавством такою, що призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто, вказаний вид пенсії є відповідним заохоченням для осіб, умови праці яких негативно впливають на їх професійну працездатність.
Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту - Закон № 2262).
Відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п. "б" - "д", "ж" ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Статтею 17-1 Закону № 2262 визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.
Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262 у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.
Судом встановлено, що у позивача були наявні 20 років 06 місяців 00 днів вислуги у календарному обчисленні та у пільговому обчисленні - 09 років 06 місяців 20 днів, а всього 30 років 00 місяців 20 днів.
З урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, суд погоджується з твердженням позивача про те, що наявної у нього вислуги років достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.12 Закону № 2262.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача суму сплаченого ним при зверненні до суду судового збору в розмірі 908 гривень.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Позивач просить суд стягнути з відповідача 900 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).
З матеріалів справи судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копію: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 20-07/21 від 26.07.2021, договору про надання правової допомоги № 17-07/21 від 26.07.2021, а також квитанцію про сплату 900 грн адвокату.
Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Враховуючи те, що у даній справі провадження було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа за даним позовом є незначної складності, для розгляду справи адвокат у судові засідання не з`являвся, надані адвокатом послуги зводилися виключно до формування позовної заяви, позовні вимоги задоволені частково, суд вважає розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою неспівмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.
З огляду на викладене, при вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок відповідача витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 700 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України, що оформлена листом № 115/К-4717-1638 від 21 квітня 2021 року, в підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 700 грн витрат на професійну правничу допомогу та 908 грн витрат по сплаті судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал