Справа № 160/10769/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
02.07.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України: з 02.08.1999 по 10.06.2000 на ДП шахта Голубівська ДХК Луганськвугілля на посаді учня гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею та гірником підземним з повним робочим днем під землею; з 23.10.2000 по 27.01.2001 на ДВАТ шахта ім. С.М.Кірова ДХК Луганськвугілля на посаді гірничим робітником підземним; з 26.03.2001 по 23.06.2005 па ДП шахта Голубівська ДХК Луганськвугілля на посаді гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем під землею, та призначити і виплачувати позивачу з 17.09.2020 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 3акону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 17.09.2020 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, однак за результатами розгляду цієї заяви відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах по Списку №1. При цьому, як слідує із рішення пенсійного органу, останнім не зараховано ОСОБА_1 пільговий стаж роботи під землею, оскільки позивачем не надані відповідні уточнюючі довідки підприємств щодо стажу роботи. Позивач не погоджується з такими діями пенсійного органу, та вважає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, мотивуючи тим, що в його трудовій книжці містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах згідно із ч. 3 ст. 114 3акону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Окремо позивач звернув увагу суду на те, що він не має змоги отримати довідки щодо його пільгового стажу роботи на підприємствах, які знаходяться на непідконтрольній органам державної влади України території, однак ця обставина, на думку позивача, не є правовою підставою для відмови у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.
Згідно із відомостями наявної у матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) працював на ДП шахта «Голубівська» ДХК «Луганськвугілля», ДВАТ шахта ім. С.М.Кірова ДХК «Луганськвугілля» (записи №№10-25), а саме:
- у період з 02.08.1999 по 15.08.1999 позивач працював на ДВАТ, шахта "Голубівська" за спеціальністю учень підземного гірника;
- у період з 16.08.1999 по 22.09.1999 позивач навчався на курсах гірника підземного;
- у період з 27.09.1999 по 10.06.2000 позивач працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті;
- у період з 23.10.2000 по 27.01.2001 позивач працював на ДВАТ шахта ім. С.М.Кірова ДХК «Луганськвугілля» на посаді гірничого робітника підземного;
- у період з 26.03.2001 по 05.08.2001 позивач працював на ДВАТ шахта "Голубівська" ДХК "Луганськвугілля" на посаді гірника підземного;
- у період з 06.08.2001 по 16.10.2001 позивач навчався на курсах гірничого робітника очисного вибою;
- у період з 17.10.2001 по 24.06.2002 позивач працював на ДВАТ шахта "Голубівська" ДХК "Луганськвугілля" на посаді гірника очисного вибою підземним з повним робочим днем в шахті;
- у період з 25.06.2002 по 25.09.2002 позивач навчався на курсах машиніста гірничих виймальних машин;
- у період з 26.09.2002 по 23.06.2005 позивач працював на ДВАТ шахта "Голубівська" ДХК "Луганськвугілля" на посаді машиніста гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем в шахті;
- у період з 11.07.2005 по теперішній час (записи у трудовій книжці за №№26-29) ОСОБА_1 працює у ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Тернівське" шахта "Західно-Донбаська".
17.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зі змісту позовної заяви слідує та не заперечується відповідачем, що позивачем до зазначеної вище заяви були додані в тому числі копії таких документів: трудова книжка серія НОМЕР_1 ; посвідчення № НОМЕР_3 про період навчання в базовому груповому учбовому пункті ДП шахта "імені С.М. Кірова" з 16.08.1999 по 22.09.1999, присвоєно кваліфікацію "гірник підземний"; посвідчення №3061 про період навчання в базовому груповому учбовому пункті ДВАТ шахта "імені С.М. Кірова" з 06.08.2001 по 16.10.2001, присвоєно кваліфікацію "гірник очисного вибою"; посвідчення №3460 про період навчання в базовому груповому учбовому пунші ДВАТ шахта "імені С.М. Кірова" з 25.06.2002 по 26.09.2002, присвоєно кваліфікацію "машиніст гірничих виймальних машин " пільгова довідка №70 від 30.09.2014 про період роботи в ДВАТ шахта "Голубівська", витяги з наказів по результатам атестації робочих місць, по умовам праці по шахті "Голубівська", довідка про реорганізацію підприємства, які видані ДП "Луганськвугілля" та пільгова довідка №684 від 17.09.2020 про період роботи на шахті "Західно-Донбаська" видана ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Тернівське" тощо.
Так, пенсійний орган в означеному листі зазначив, що загальний стаж роботи позивача складає 26 років 5 місяців 16 днів, а пільговий стаж (з урахуванням кратності) згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 18 років 11 місяців 7 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.
З огляду на викладене, пенсійний орган відмовив позивачу у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах.
Не погодившись із таким рішенням та позицією відповідача, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 р. (далі - Закон №1058-IV).
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону №1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту статті 5 Закону №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Приписами статті 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 р. (далі - Закон №1788-XII), зокрема, гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Частиною 1 статті 7 Закону №1788-ХІІ встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Згідно із приписами ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (ч. 5 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, що діяв до 11.03.1994, Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, що діяв до 16.01.2003, Список №1 затверджений постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, що діяв до 24.06.2016 та Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016, містить в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Таким чином, професії та посади позивача, за якими він працював, віднесені до Списку №1.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу Законів про працю України, згідно зі змістом якої трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Зі змісту зазначених правових приписів встановлено, що пільговий стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має підтверджуватися записами в трудовій книжці. У випадку відсутності відповідних записів у трудовій книжці, пільговий стаж може бути підтверджений уточнюючими довідками.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно із відомостями копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) працював на ДП шахта «Голубівська» ДХК «Луганськвугілля», ДВАТ шахта ім. С.М.Кірова ДХК «Луганськвугілля» (записи №№10-25), а саме:
- у період з 02.08.1999 по 15.08.1999 позивач працював на ДВАТ, шахта "Голубівська" за спеціальністю учень підземного гірника;
- у період з 16.08.1999 по 22.09.1999 позивач навчався на курсах гірника підземного;
- у період з 27.09.1999 по 10.06.2000 позивач працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті;
- у період з 23.10.2000 по 27.01.2001 позивач працював на ДВАТ шахта ім. С.М.Кірова ДХК «Луганськвугілля» на посаді гірничого робітника підземного;
- у період з 26.03.2001 по 05.08.2001 позивач працював на ДВАТ шахта "Голубівська" ДХК "Луганськвугілля" на посаді гірника підземного;
- у період з 06.08.2001 по 16.10.2001 позивач навчався на курсах гірничого робітника очисного вибою;
- у період з 17.10.2001 по 24.06.2002 позивач працював на ДВАТ шахта "Голубівська" ДХК "Луганськвугілля" на посаді гірника очисного вибою підземним з повним робочим днем в шахті;
- у період з 25.06.2002 по 25.09.2002 позивач навчався на курсах машиніста гірничих виймальних машин;
- у період з 26.09.2002 по 23.06.2005 позивач працював на ДВАТ шахта "Голубівська" ДХК "Луганськвугілля" на посаді машиніста гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем в шахті.
Записи в трудовій книжці не оспорюються відповідачем.
При цьому суд зауважує, що відповідачем не зазначено, а судом не встановлено, що записи про спірні періоди в трудовій книжці позивача можна визнати такими, які не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням визначеної процедури.
Судом встановлено та відповідачем фактично визнається у відзиві, що ним при зверненні позивача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах вищевказану уточнюючу довідку не враховано пенсійним органом, оскільки остання видана підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній території України.
Таким чином, відповідачем не були прийняті та взяті до уваги надані позивачем документи, які видані підприємствами, що знаходяться на непідконтрольпій території, а також не було враховано пільговий стаж роботи позивача на інших підприємствах, записи про що наявні в трудовій книжці.
З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке.
З практики Європейського суду з прав людини слідує, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
До вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН, згідно з якими документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), в яких ЄСПЛ зазначив таке: «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».
При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.10.2018 у справі №235/2357/17.
За таких обставин, відповідачем при прийнятті оскарженої відмови безпідставно не враховані вищевказані документи, що були надані позивачем на підтвердження наявності у нього пільгового стажу за спірні періоди роботи на шахті «Голубівська».
Стосовно решти заявлених позовних вимог ОСОБА_1 суд вважає за необхідне зазначити таке.
Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити і виплачувати позивачу з 17.09.2020 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 3акону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.
Водночас, у статті 5 КАС України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи, суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві.
Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про якій йдеться у позовній заяві.
З огляду на викладене, беручи до уваги фактичні обставини у цій справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В силу частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Суд звертає увагу на те, що позов задоволено частково, відтак, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору а сумі 454, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 242 - 246, 247, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд,
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до його пільгового стажу періоди роботи позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України: з 02.08.1999 по 10.06.2000 на ДП шахта Голубівська ДХК Луганськвугілля на посаді учня гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею та гірником підземним з повним робочим днем під землею; з 23.10.2000 по 27.01.2001 на ДВАТ шахта ім. С.М.Кірова ДХК Луганськвугілля на посаді гірничим робітником підземним; з 26.03.2001 по 23.06.2005 па ДП шахта Голубівська ДХК Луганськвугілля на посаді гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем під землею.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 07.09.2021.

Суддя О.В. Царікова