Справа № 580/990/20
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви

м. Черкаси

05 листопада 2021 року Справа № 580/990/20

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та встановлення судового контролю в адміністративній справі 580/990/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.10.2020, в адміністративній справі № 580/990/20 адміністративний позов задоволено частково:

-визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не нарахування та невиплати доплати за службу в нічний час в період служби в поліції з 07.11.2015 по 07.03.3018;

-зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) доплату за службу в нічний час в період служби в поліції з 07.11.2015 по 07.03.2018 в сумі 3816 (три тисячі вісімсот шістнадцять) грн. 44 коп., з відрахуванням податків та зборів;

-визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не нарахування та невиплати компенсації за невикористані частини оплачуваних відпусток у 2015 та 2017 роках;

-зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за невикористані під час служби в поліції частини оплачуваних відпусток у 2015 та 2017 роках в сумі 3901 (три тисячі дев`ятсот одну) грн. 33 коп., з відрахуванням податків та зборів;

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не проведення індексації грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року;

-зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року в сумі 2718 (дві тисячі сімсот вісімнадцять) грн. 85 коп., з відрахуванням податків та зборів;

-в іншій частині позову відмовлено.

30.06.2021 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду в адміністративній справі №580/990/20, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за затримку у виплаті належного позивачу при звільненні грошового забезпечення скасовано та ухвалено в цій частині постанову, якою позовні вимоги задоволено частково:

-зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Черкаській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з органів внутрішніх справ 07.03.2018 по день фактичного розрахунку;

-в іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року залишено без змін.

01.10.2021 у відповідності до супровідного листа за вих. №580/990/20/25576/21 ОСОБА_1 направлено оригінал виконавчого листа у справі №580/990/20.

04 листопада 2021 року до Черкаського окружного адміністративного суду Настич О.В. звернувся із заявою, в якій просить:

-визнати дії Головного управління Національної поліції в Черкаській області, як суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 580/990/20 протиправними;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області виконати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №580/990/20 із врахуванням положення норм постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області надати Черкаському окружному адміністративному суду звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня його отримання;

-розгляд заяви провести без участі заявника.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що рішення суду, яке набрало законної сили, відповідач у добровільному порядку не виконує. Встановлені у вказаному судовому рішенні правовідносини продовжують існувати на даний час. А тому, на думку заявника, наявні підстави для визнання протиправними дій відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За правилами ч. 5 ст. 383 КАС України, така заява підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з такого.

Бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії". Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини").

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Таким чином, за положеннями КАС України, встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 0640/3719/18.

З матеріалів справи суд вбачає, що обґрунтовуючи заяву про встановлення судового контролю, позивач зазначив, що станом на день подання заяви рішення суду не виконано відповідачем.

Згідно листа Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 24.09.2021 №29/71-179 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 позивачу нараховано доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 07.03.2018 в сумі 3816,44 грн., компенсацію за невикористані під час служби в поліції частини оплачуваних відпусток у 2015 та 2017 роках в сумі 3901,33 грн. та індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року в сумі 2718,85 грн. На виконання рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2021 нараховано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.03.2018 по 29.07.2021.

Дані кошти, у відповідності до виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 зараховані на картковий рахунок 29.09.2021 в сумі 55656,25грн.

При цьому, суд бере до уваги, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду не вирішувалось питання про суму, а зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Черкаській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з органів внутрішніх справ 07.03.2018 по день фактичного розрахунку.

Крім того, суд звертає увагу, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду в адміністративній справі №580/990/20 вмотивована застосуванням при розрахунку позивачу доплат та інших виплат наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, а не постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

А тому суд висновує, що положення вказаної вище постанови не застосовуються до спірних відносин.

З огляду на наведене вище суд дійшов до висновку, що у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду.

Судом також не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок. Проте, суд зазначає, що затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Отже, судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини четвертої статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Таким законом є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.16 №1403-VIII, відповідно до статті 1 якого примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 248, 256, 382, 383 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст. ст. 295 - 297 КАС України.

Суддя Петро ПАЛАМАР