Справа № 540/5793/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/5793/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Войтович І.І., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- зобов`язати ДПС України ГУ ДПС у Херсонській області зняти нарахування штрафних санкцій з єдиного внеску в його інтегрованій картці за актом перевірки згідно рішення від 01.07.2018 року Херсонського окружного адміністративного суду про скасування рішення Генічеської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Херсонській області від 15.08.2016 про застосування штрафних санкцій з єдиного соціального внеску 3410,37 грн., а також вимога про сплату боргу (недоїмки) від 10.06.2017 за №Ф145-7 на суму 38268,99 грн.;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення.

04.10.2021, ухвалою суду позовну заяву ФОП ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку із встановленими недоліками позовної зави, а саме порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 122, ч. 1, п.11 ч. 5, ч. 6 ст. 161 КАС України, запропоновано позивачу надати до суду у визначений судом строк: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку; копії позовної заяви з доданими до неї документами для відповідача; власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

ФОП ОСОБА_1 отримано ухвалу суду 26.10.2021.

01.11.2021 до суду надійшли від ФОП ОСОБА_1 документи на виконання ухвали суду від 04.10.2021, а саме: особисте пояснення про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; заява про поновлення строку подання позовної заяви.

Копію позовної заяви з доданими документами для відповідача до суду не надано.

Щодо заяви про поновлення строку подання позовної заяви до суду, позивач ОСОБА_1 зазначив, що 09.10.2019 набрало законної сили рішення по справі № 821/585/18. Після цього, Державна податкова служба повторно виставила позивачу збільшені податкові зобов`язання, мотивуючи тим, що позов задоволено частково, хоча в рішенні було зазначено, що якщо податкове повідомлення рішення яке має зменшену суму податкових зобов`язань, винесене на підставі попереднього повідомлення рішення, то попереднє повідомлення рішення вважається відкликаним. На момент податкової перевірки і винесення податкового повідомлення рішення по сплаті ЄСВ у сумі 42214,75 грн. у позивача була переплата по даному податку в розмірі 3945,76 грн. Податкова списує (забирає) цю переплату і виписує нове ППР на суму 38268,99 грн. 21.01.2020, 27.01.2020, 04.03.2020, ФОП ОСОБА_1 звертається до Головного управління ДПС із заявами, отримав відповідь 07.02.2020 щодо зобов`язання сплатити 42214,43 грн. ЄСВ. В травні 2020 року звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю та отримав ухвалою від 29.05.2020 відмову. 10.09.2020 звернувся до суду із позовом про повернення коштів, але через локдаун та епідемію COVID-19 не отримував ухвали про усунення недоліків і матеріали були повернуто. Після цього, позивач знову отримав ухвалу суду від 16.11.2020 із роз`ясненням про право на звернення в порядку ст. 383 КАС України. 16.12.2020 позивачем отримано ухвалу суду на повторне звернення до суду з якої вбачалось, що після скасування ППР податкова мала повернути кошти, у встановленні судового контролю йому було відмовлено. Оскаржучуючи дану ухвалу позивач отримав постанову від 20.05.2021 та продовжує листування з ДПС. 25.05.2021 отримав відповідь від ДПС про те, що відповідні коригування були зроблені але вони виставили йому штраф повторно, повернення коштів на особову картку платника не відбулось. Позивач знову звертається до ДПС, та відповідь отримана не відповідала фактичним даним картки, та на послідуюче звернення 23.09.2021 отримує формальну відповідь.

Дані обставини позивач підтверджує наданими до заяви копіями документів (заяви, відповіді та листи), акцентує на тому, що з 01.07.2018 він займається поверненням коштів і захистом своїх прав та через локдаун у 2020 році просить суд вважати всі наведені дані поважною причиною пропуску строку, просить суд поновити строк звернення до адміністративного суду.

Таким чином, позивач обґрунтовує поважність причини пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою постійною перепискою з ДПС та локдауном у 2020 році.

Перевіривши заяву про поновлення строку та матеріали, додані позивачем, суд звертає увагу позивача на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Разом з тим, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванню учасників судового процесу. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

За ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зокрема, ч. 2 зазначеної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів, та, безпосередньо, триваюча пасивна поведінка особи не може свідчити про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів, використати своє право на звернення до суду за захистом у визначений процесуальним законодавством строк.

Предметом спору в даній справі є зняття нарахованих штрафних санкцій з єдиного внеску в інтегрованій картці ФОП ОСОБА_1 , що були занесені органом ДПС за актом перевірки та згідно рішення у справі № 540/585/18 від 27.07.2018 Херсонського окружного адміністративного суду рішення Генічеської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 15.08.2016 без номеру про застосування штрафних санкцій з єдиного соціального внеску в сумі 3410 грн. 37 коп. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.07.2017 № Ф145-17 на суму 38268 грн. 99 коп., сформовану Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі визнано протиправними та скасовано. Рішення суду набрало законної сили 09.10.2019. При цьому, позивач зазначає причиною пропуску строку звернення до суду з позовом за захистом свого порушеного права неодноразове звернення із листами до ДПС з 21.01.2020 та наявність локдауну у 2020 році, вважає поважною причиною пропуску строку звернення до суду з позовом.

Виходячи з обґрунтувань причин пропуску строку, викладених в заяві від 01.11.2021, суд вважає їх необґрунтованими та не поважними, оскільки впровадженні карантинні обмеження не мали постійної дії, були триваючими, з відповідними обмеженнями та послабленнями, зокрема, за постановою КМУ від 11.03.2020 було установлено карантин на усій території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року; постановою КМУ №392 від 20.05.2020 дію карантину, встановленого постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 продовжено до 31 липня 2020 року; постановою КМУ від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" дію карантину знову продовжено до 31 серпня 2020 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3, згідно якого, окрім іншого, передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, встановлені ст. 169 КАС України продовжуються на строк дії такого карантину.

17.07.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України.

Та, після змін п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України було викладено в наступній редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Також, наведений пункт кодексу доповнено приміткою, за якою процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" в редакції Закону України від 30.03.2020 р. № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 р. № 731-IX. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом України від 18.06.2020 № 731-IX.

Отже, строки, раніше продовжені п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України до кінця дії карантину в новій редакції кодексу обмежені 20 денним строком, який починає перебіг після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 № 731-IX. Тобто, строки на звернення до суду, продовжені п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України та закінчили свій перебіг 06.08.2020.

Проте, позивач звернувся до суду лише 30.09.2021, що підтверджується матеріалами справи, тобто з шестимісчним пропуском строку звернення до суду та граничної дати дії строків не лише за вказаними вище постановами КМУ, а також, строків, продовжених п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України.

Як наслідок, суд зазначає, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження вказаних ним тверджень стосовно того, що введені в країні обмежувальні заходи, локдаун об`єктивно унеможливили звернення ОСОБА_1 до суду раніше, у зв`язку з чим, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Застосовуючи також висновки рішення Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03.04.2008, §41) щодо "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.", суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду, відповідно, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, що обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій, у зв`язку з чим, у разі пропущення строку звернення до суду належить належним чином обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Відповідно, поважність причин пропуску строку звернення до суду може бути обґрунтовано та враховано судом у випадку наявності обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищезазначене та встановлене, дослідивши заяву про поновлення строку звернення, суд не знаходить підстав для її задоволення, оскільки зазначені позивачем підстави не підтверджують наявність обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій на протязі усього часу від дати (починаючи з жовтня 2019 року) настання спірних правовідносин до часу звернення до суду.

Також, суд зазначає, що позивачем не надано до суду копії позову з додатками для вручення відповідачу. Таким чином, станом на 04.11.2021 позивачем недоліки позовної заяви встановлені ухвалою суду від 04.10.2021 не усунуто.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи вищезазначене, позивачем недоліки позовної заяви не усунуто, судом не встановлено обставин для визнання поважності причини пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом, не надано доказів поважності причин пропуску строку на виконання ч. 6 ст. 161 КАС України та з урахуванням також встановленого невиконання вимог ч. 1 ст. 161 КАС України, суд повертає позивачу позовну заяву без розгляду з доданими матеріалами та роз`яснює, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави на даній стадії вирішити питання щодо судового збору.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про зобов`язання вчинити певні дії разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються апеляційного суду або до суду, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя І.І. Войтович