Справа № 640/32236/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Єгорової Н.М., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Музичук Катерини Василівни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у відмові у видачі наказу про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу;

- зобов`язати відповідача видати наказ (по стройовій частині) про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу з 23 листопада 2020 року з відповідним розрахунком вислуги років у Збройних силах України на день виключення зі списків особового складу та внести відповідні зміни до особистої справи позивача;

- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату за вимушений прогул, починаючи з 09 липня 2012 року по дату видання наказу про виключення зі списків особового складу за посадою, рівноцінною на дату виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу з урахуванням усіх надбавок та підвищень складових грошового забезпечення здійснених за даний час.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає у невидані наказу про його виключення зі списків особового складу та проведення повного розрахунку при звільненні на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2012 року у справі №2а-10247/12/2670.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Представником позивача адвокатом Музичук К.В. подано до Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема не враховано, що відповідно до положень частини третьої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

На думку апелянта, у зв`язку із скасуванням наказу про виключення позивача зі списків особового складу частини відповідно до судового рішення, позивач був поновлений на службі автоматично, а відповідач, як правонаступник військової частини (30 автомобільна база), у якій позивач проходив службу, мав провести з ним розрахунки та видати наказ про виключення зі списків особового складу.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року відкрито провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Музичук Катерини Василівни, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 24 вересня 2021 року.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому підтримано позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, Центр забезпечення службової діяльності просить залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 05 листопада 2010 року проходив військову службу у 30 автомобільній базі Генерального штабу Збройних Сил України, звільнений з військової служби у запас за пунктом «а» частини шостої (у зв`язку із закінченням строку контракту) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на підставі наказу першого заступника Генерального штабу Збройних Сил України №272 від 05 червня 2012 року.

Відповідно до пункту І наказу начальника 30 автомобільної бази (по стройовій частині) від 09 липня 2012 року №133 капітана юстиції ОСОБА_1 , старшого офіцера юридичної групи 30 автомобільної бази, звільненого наказом Першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 05 червня 2012 року №272 відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас за частиною шостою, пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), 09 липня 2012 року виключено зі списків особового складу бази та всіх видів забезпечення, направлено для зарахування на військовий облік до Святошинського районного у місті Києві військового комісаріату.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2012 року у справі №2а-10247/12/2670 визнано протиправним та скасовано наказ начальника 30 автомобільної бази Генерального штабу Збройних Сил України від 09 липня 2012 року №133 (по стройовій частині) в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року у справі №2а-10247/12/2670 постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2012 року залишена без змін.

Відповідно до Директиви Міністерства оборони України від 09 липня 2012 року №Д-322/1/9 дск 30 вересня 2012 року 30 автомобільна база Генерального штабу Збройних Сил України, Адміністративно-господарське управління Генерального штабу Збройних Сил України та Центра забезпечення службової діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони України переформовані у Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, у зв`язку з чим позивач 13 листопада 2012 року звернувся до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України із заявою про проведення із ним повного розрахунку та видання наказу про виключення зі списків особового складу.

Відповідь на заяву позивач не отримав, тому у його інтересах та з метою отримання інформації про проведення розрахунків й видання наказу про виключення зі списків особового складу на адресу відповідача 06 листопада 2020 року направлений адвокатський запит, на який надійшла відповідь за вих. №292/4036 від 11 листопада 2020 року, що інформація та документи стосовно ОСОБА_1 у Центрі відсутні.

Посилаючись на те, що розрахунок із позивачем по грошовому та речовому забезпеченню не проведений і по даний час, зі Збройних Сил України його належним чином не звільнено, 23 листопада 2020 року позивач звернувся із рапортом на ім`я начальника Центру, в якому надав згоду на видання наказу про виключення його зі списків особового складу.

У відповіді від 03 грудня 2020 року вих. №292/478 зазначено, що, враховуючи ситуацію позивача та з огляду на те, що він не є військовослужбовцем Центру і не призначався на посаду в Центр, відсутні повноваження на видання наказу на виключення його зі списків особового складу.

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у невидані наказу про виключення зі списків особового складу та не проведенні повного розрахунку при звільненні.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 16 червня 2021 року, колегія суддів виходить з того, що відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно з пунктом «б» частини другої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення зі служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, проводиться на підставах, передбачених частиною шостою цієї статті.

Пункт «а» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Відповідно до частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок вирішення службового становища військовослужбовців у разі розформування військової частини або скорочення штатних посад регламентується пунктом 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (в редакції чинній на момент звільнення позивача з військової служби).

Зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.

Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, в чиєму розпорядженні вони перебувають.

Як вже встановлено колегією суддів вище, ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за пунктом «а» частини шостої (у зв`язку із закінченням строку контракту) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на підставі наказу першого заступника Генерального штабу Збройних Сил України №272 від 05 червня 2012 року.

Відповідно до пункту І наказу начальника 30 автомобільної бази (по стройовій частині) від 09 липня 2012 року №133 ОСОБА_1 09 липня 2012 року виключено зі списків особового складу бази та всіх видів забезпечення, направлено для зарахування на військовий облік до Святошинського районного у місті Києві військового комісаріату.

Разом з тим, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2012 року у справі №2а-10247/12/2670 визнано протиправним та скасовано наказ начальника 30 автомобільної бази Генерального штабу Збройних Сил України від 09 липня 2012 року №133 (по стройовій частині) в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року у справі №2а-10247/12/2670 постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2012 року залишена без змін.

Після набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2012 у справі № 2а-10247/12/2670 ОСОБА_1 звертався до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України із заявою про проведення із ним повного розрахунку та видання наказу про виключення зі списків особового складу, проте не отримав відповіді.

Водночас, до листопада 2020 року позивач більше не вживав заходів для вирішення питання щодо зарахування його в розпорядження відповідного командира (начальника) з метою визначення подальшого включення до відповідних списків, оскільки наказ в частині виключення зі списків скасовано.

Як зазначив суд першої інстанції у рішенні від 16 червня 2021 року, в рамках розгляду справи судом вчинялися заходи, спрямовані на встановлення обставин включення ОСОБА_1 до таких списків, проте відповідачем, а також Солом`янським районним у місті Києві територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, не надано таких доказів за їх відсутністю.

Відсутні у справі докази обставин проходження позивачем військової служби з 2012 року у лавах Збройних Сил України.

Послужний список ОСОБА_1 , наданий Солом`янським районним у місті Києві територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, у якому знаходиться особова справа позивача, останнім місцем проходження військової служби значиться 30 автомобільна база Генерального штабу Збройних Сил України, з якої позивача звільнено у зв`язку з закінченням контракту.

Згідно пункту 81 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (в редакції чинній на момент звернення позивача до Центру з заявою про виключення зі списків особового складу 13.11.2012), призначення на посади здійснюється: осіб офіцерського складу - посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення осіб офіцерського складу, яка затверджується Міністром оборони України.

ОСОБА_1 звільнено з військової служби у військовому званні «капітан юстиції». При цьому, компетенція посадових осіб Міністерства оборони України щодо призначення осіб офіцерського складу на посади регламентована Номенклатурою посад для призначення військовослужбовців наказами по особовому складу, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 04.12.2016 №238, згідно якої начальник Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України не наділений повноваженнями призначати осіб офіцерського складу на посади.

Директивою Міністерства оборони України від 09.07.2012 № Д-322/1/9ДСК питання адміністративного правонаступництва Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України прав та обов`язків 30 автомобільної бази Генерального штабу Збройних Сил України не визначалося, ОСОБА_1 військову службу в Центрі не проходив, на посади до нього не призначався.

30 автомобільна база знаходилася у структурі Генерального штабу Збройних Сил України та відповідно йому й підпорядковувалася. При цьому Центр відповідно до Положення про Центр, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10.08.2016 №419, входить до структури Міністерства оборони України.

Таким чином, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин перебування у списках особового складу Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України, колегія суддів не вбачає підстав для визнання протиправною бездіяльності Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України щодо відмови у видачі наказу про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що питання виплати грошового забезпечення військовослужбовцям на час закінчення контракту позивача та його подальшого звільнення регламентувалось Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року N 260.

Відповідно до пункту 37.1.5. зазначеної Інструкції, 37.1. у разі звільнення з військової служби посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпечення виплачуються особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, - до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня закінчення строку контракту, а в разі продовження його дії - до дня закінчення такого продовження за підставами, визначеними законодавством.

На цей час вказана норма також передбачена в порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260.

Отже, після закінчення контракту позивач був звільнений, не отримував грошового забезпечення та навіть з урахуванням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2012 у справі № 2а-10247/12/2670 не міг його отримувати, оскільки надалі не проходив військової служби у складі Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Кижва від 27.08.2012 у справі №2а-10247/12/2670, яким скасовано наказ про виключення позивача зі списків 30 автомобільної бази Генерального штабу Збройних Сил України, а також враховуючи те, що орган, яким видано скасований наказ, був розформований, а Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу ЗСУ не сформований, то в силу норм Положення №1153/2008 (в редакції, чинній на момент звільнення позивача з військової служби) позивач мав можливість звернутися із відповідним клопотанням до Генерального штабу Збройних Сил України з питання зарахування його у розпорядження посадових осіб, які мають право призначати його на посаду та подальшого видання наказу про виключення із розпорядження відповідного підрозділу.

Стосовно доводів апелянта про те, що у зв`язку із скасуванням наказу про виключення позивача зі списків особового складу частини відповідно до судового рішення, позивач був поновлений на службі автоматично, а відповідач в порядку виконання судового рішення мав провести з ним розрахунки та видати наказ про виключення зі списків особового складу, колегія суддів зазначає, що питання контролю за виконанням судового рішення не охоплюються положеннями трудового законодавства, а також спеціальним законодавством, яким врегульовані питання призначення та звільнення військовослужбовців, а охоплюються положеннями процесуального законодавства, зокрема статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

У підсумку колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції від 16 червня 2021 року відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Музичук Катерини Василівни залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року у справі №640/32236/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Н.М. Єгорова

І.В. Федотов