Справа № 420/7138/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7138/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П.,розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 17.12.2020 року, № від 17.12.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку із встановленням в ході перевірки порушень вимог податкового законодавства, ГУ ДПС в Одеській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Представник позивача зазначає, що посилання контролюючого органу у акті перевірки на ненадання документів (журнал видачі пропусків, паспортні дані працівників, документи що підтверджують, що дані працівники ознайомлені з правилами безпеки, нормами охорони праці, тощо) які б свідчили, що працівники ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» находились та виконували дані роботи та послуги на залізничних вагонах підприємства ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» є необґрунтованими, оскільки наявність даних документів договором про надання послуг організації контролю та забезпечення комерційної придатності рухомого складу не передбачена. Не передбачено договором і такого конкретного обов`язку замовника ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ», як документальне оформлення і видача пропусків допуску працівникам виконавця, ознайомлена працівників виконавця з правилами безпеки, нормами охорони праці, тощо.

Представник позивача вказує, що в акті перевірки відсутній взаємозв`язок щодо зазначення які саме порушення податкового законодавства допущені ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» з посиланням як на доказ на відповідні первинні документи, які підтверджують ці порушення, що не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015 року.

Також представник позивача зазначає, що підставою висновків контролюючого органу про порушення ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» податкового законодавства є недоліки ведення господарської діяльності контрагентом, зокрема відсутність у TOB «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ»: фізичних, технічних та технологічних можливостей , наявність кваліфікованого персоналу, можливість здійснення операцій з відповідною кількістю для Певного виду робіт, основних фондів, у тому числі обладнання; походження устаткування, техніки тощо,у зв`язку з чим неможливо встановити факт здійснення господарської операції. Між тим, для надання ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» таких послуг як організація зачистки вагонів в обсязі, необхідному для досягнення комерційної придатності вагону не потребує особливих технічних та технологічних можливостей, спеціального устаткування.

В свою чергу, представник позивача зауважує, що позивач як платник податку самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентом правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб. Жодного належного доказу того, що договір між ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» та його контрагентом були укладені позивачем без мети їх здійснення відповідачем не наведено. Не наведено відповідачем і жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його контрагента, як-то: пояснень посадових осіб щодо їх непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваних юридичних осіб, судових рішень, вироків тощо, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Крім того, представник позивача стверджує, що за звітні періоди: квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року, серпень 2019 року, жовтень 2019 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року періоди виникнення показників повноти та достовірності від`ємного значення перевірено та підтверджено контролюючим органом актом документальної планової перевірки ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року (акт про результати документальної планової перевірки ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» №1211/15-32-14-01/39400733 від 24.06.2019 року).

Разом з тим, за звітні періоди: серпень 2020 року, липень 2020 року, червень 2020 року, травень 2020 року, січень 2020 року, грудень 2019 року, листопад 2019 року, вересень 2019 року, липень 2019 року ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» надано у повному обсязі усі наявні первинні документи контролюючому органу під час проведення перевірки від`ємного значення за серпень 2020 року.

На підставі викладеного, на думку представника позивача, у ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» були правові підстави для відображення у складі податкового кредиту сум ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних контрагентом.

Представника позивача наполягає на тому, що ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» не було допущено порушень податкового законодавства, зафіксованих вищевказаним актом, господарські операції з контрагентом мали реальний характер, оформлені належними первинними документами та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках. У періоді, який перевірявся, формували свій податковий кредит у відповідності із вимогами чинного на час вчинення господарських правовідносин законодавства про податок на додану вартість.

Представником відповідача до суду надано відзив на адміністративний позов (а.с. 198-201 т.2), згідно якого відповідач зазначає, що позов не підлягає задоволенню.

В обґрунтування позиції Головного управління ДПС в Одеській області представник відповідача зазначає, що у ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» встановлено відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей, кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі обладнання, тощо, у зв`язку з чим неможливо встановити факт здійснення господарської операції. Таким чином, договір про надання послуг організації контролю та забезпечення комерційної придатності рухомого складу між підприємствами не є спрямованим на якісне та своєчасне виконання зобов`язань перед замовником - ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ», а лише для збільшення податкового кредиту з податку на додану вартість за визначений період.

У зв`язку з встановленими у ході перевірки обставинами, перевіркою зроблено висновок, що ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» на порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) на 1 695 234 грн. за серпень 2020 року та занижено податок на додану вартість на загальну суму 955 066 грн., у тому числі: за жовтень 2019 року на суму 262 726 грн., листопад 2019 року - 180 945 грн., грудень 2019 року - 269 255 грн., лютий 2020 року - 33 614 грн., березень 2020 року - 21 819 грн., квітень 2020 року - 186 707 гривень.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив (а.с. 209-211 т.2), в якій зазначив, що у відповідача є певні претензії до господарської діяльності ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ», але при цьому приходить до висновку про порушення податкового зобов`язання саме «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ». В той же час, з акту перевірки не вбачається проведення відповідної перевірки стосовно фінансово-господарської діяльності ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» вищенаведені доводи відповідача щодо фінансово-господарською діяльності «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» ґрунтуються на припущеннях відповідача, що є неприпустимим.

Представник позивача вказує, що ТОВ «Авантаж Інспект» не зазначало в графі « 2» та графі « 3» Додатку 2 декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року звітний період виникнення від`ємного значення квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року, серпень 2019 року, жовтень 2019 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року. Діюче законодавство з серпня 2016 року не передбачає у Додатку 2 ідентифікацію періоду виникнення від`ємного значення у розрізі контрагентів та сум оплат, тому не зрозуміло на якій підставі контролюючим органом ідентифіковано суми від`ємного значення податку на додану вартість за серпень 2020 року безпосередньо за рахунок ТОВ «М Транс Інвестмент».

Ухвалою суду від 17.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.07.2021 року продовжено строк підготовчого провадження до 30 днів.

Ухвалою суду від 07.09.2021 року, занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання призначене на 30 вересня 2021 року сторони не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог КАС України.

Представником позивача подана до суду заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю Авантаж Інспект, ідентифікаційний код юридичної особи 30400733, зареєстровано, як юридична особа Виконавчим комітетом Чорноморської міської ради Одеської області 18.09.2014 року. ТОВ «Авантаж Інспект» зареєстровано за адресою 65009, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Академічна, будинок 20-Б, офіс 8, кабінет 3. Основним видом діяльності товариства згідно КВЕД є 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

В період з 27.10.2020 року по 02.11.2020 року ГУ ДПС в Одеській області, на підставі наказів від 19.10.2020 № 5120-п, 29.10.2020 №5331-п та на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-ГУ зі змінами та доповненнями, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "АВАНТАЖ-ІНСПЕКТ" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, за результатом якої складено акт від 11.11.2020 року за №723/15-32-07-02/39400733.

У зазначеному акті перевірки зафіксовано порушення ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» п.44.1 ст.44, 198.1, 198.2. 198.3 ст.198 ПКУ, Закону України від 16 липня 1999 року №996- XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями), Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами і доповненнями), в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) на 1 695 234 грн. за серпень 2020 р. та донараховано податок на додану вартість всього на суму 955 066 грн.,в тому числі за жовтень 2019 р. на суму 262 726 грн., листопад 2019 р. - 180945 грн., грудень 2019р. - 269255 грн., лютий 2020 р. - 33614 грн., березень 2020 р. - 21819 грн., квітень 2020 р. - 186707 грн. (а.с. 101-129 т. 1).

Не погодившись з висновками акту позапланової документальної перевірки №723/15-32-07-02/39400733 від 11.11.2020 року ТОВ «АВАНТАЖ-ІНСПЕКТ» надано до Головного Управління ДПС в Одеській області заперечення про визнання акту перевірки неправомірним. (а.с. 131-150 т.1)

За результатами розгляду заперечень до акту позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «АВАНТАЖ-ІНСПЕКТ» ГУ ДПС в Одеській області (№ 22316/10/15-32-07-02-07 від 14.12.2020 року) висновок акту перевірки залишено без змін.

У зв`язку із встановленням в ході перевірки порушень вимог податкового законодавства, ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення - рішення від 17.12.2020 № , яким ТОВ "АВАНТАЖ-ІНСПЕКТ» зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість на суму 1695234 грн. та податкове-рішення від 03.11.2020 року № 2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями в розмірі 955066 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 238767 грн. (а.с. 168-169 т.1)

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач скористався визначеним ст.55, 56 глави 4 розділу II Податкового кодексу України правом на адміністративне оскарження до органу вищого рівня і направив скаргу до Державної податкової служби України. (а.с. 171-194 т.1)

За результатом розгляду скарги ТОВ «АВАНТАЖ-ІНСПЕКТ» ДПС України прийнято рішення від 10.03.2021року №5424/6/99-00-06-01-05-06, відповідно до якого ТОВ «АВАНТАЖ-ІНСПЕКТ» відмовлено у її задоволенні. (а.с. 195-198 т.1).

Позивач, вважаючи, що висновки, викладені у акті перевірки, базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості щодо господарської діяльності ТОВ «АВАНТАЖ-ІНСПЕКТ» і відповідно, донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість, та штрафних санкцій є протиправними, безпідставними, не доведеними та такими, що не відповідають фактичним обставинам здійснення ТОВ «АВАНТАЖ-ІНСПЕКТ» господарської діяльності, первинним документам, які перебувають у позивача та вимогам чинного законодавства, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1.ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.14.1.202. п.14.1. ст.14 ПКУ продаж (реалізація) товарів -будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно підпункту 134.1.1. ст.134.1 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу. (п.135.1. ст.135 ПК України).

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.14.1.156. ст.14 ПК України)

Відповідно до п.198.1-198.3 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» надано визначення наступних понять: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Так, відповідач ставить під сумнів господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «АВАНТАЖ-ІНСПЕКТ» () зокрема щодо придбання контрагентів-постачальників товарів, послуг, тощо через відсутність у них: достатньої кількості трудових ресурсів; основних фондів; придбання різноманітних послуг, надання яких потребує наявності відповідних матеріальних та трудових ресурсів; продаж придбаних послуг різним покупцям, що свідчить про те, що фактично, має місце документальне оформлення господарських операцій з надання послуг без їх фактичного здійснення власним/орендованим матеріальним та трудовим ресурсом; створення (придбання) суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності; легалізації коштів отриманих злочинним шляхом, минаючи при цьому систему оподаткування, шляхом документального оформлення, безтоварних операцій з купівлі-продажу товарів, робіт, послуг.

Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальних характер, тому позивач не може нести відповідальності за можливі протиправні дії інших юридичних осіб, оскільки вони перебувають поза межами його впливу.

З огляду на викладене, поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням контрагентами контрагента правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами його контрагента податкових зобов`язань.

Під час дослідження обсягу податкових прав і обов`язків платника за господарською операцією суд не обмежується перевіркою формальної відповідності поданих платником податків документів вимогам податкового законодавства, а оцінює всі докази в сукупності та взаємозв`язку для встановлення дійсного економічного змісту господарської операції.

Водночас, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Проте, відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо наявності обвинувального вироку суду, рішень суду про стягнення одержаного за нікчемними правочинами, наявності рішень суду про визнання недійсними правочинів позивача з контрагентами.

Статтею 200 Податкового кодексу України встановлено порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Так, згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

В акті документальної позапланової виїзної перевірки ГУ ДПС в Одеській області від 11.11.2020 року №723/15-32-07-02/39400733 встановлено, що відповідно до даних податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ»(звітний період серпень 2020 року) (реєстраційний номер ):

Податкові зобов`язання, (рядок 1.1. до податкової декларації з податку на додану вартість) становили 104073 грн

Податковий кредит (рядок 10.1 до податкової декларації з податку на додану вартість) становив: обсяги придбання (без податку на додану вартість) - сума ПДВ - 55383 грн.;

коригування податкового кредиту (р. 14) 1697 грн;

від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 16) 1807205 грн;

значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду 1807205 грн;

усього податковий кредит 1860891 грн;

сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Податкової декларації з податку на додану вартість), складає 1756818 грн.

Як зазначено в акті №723/15-32-07-02/39400733 від 11.11.2020 року, перевіркою відображених у рядку 16.1. (колонка Б) Декларацій «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» показників за період з 01.04.2019 по 31.08.2020 у загальній сумі 27 554 157 грн встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій із придбання послуг, які використовувались для здійснення основної діяльності.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.04.2019 по 31.08.2020 у загальній сумі 27554157 грн, в рамках заповнення декларацій затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року № 21 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 23 лютого 2017 року № 276 та 23 березня 2018 року № 381) встановлено завищення задекларованих ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» показників у рядку 16.1 Декларацій «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» по наступних періодах: травень 2019 р. - 169532грн., червень 2019 р. 424987 грн., липень 2019 р. 611377 грн., серпень 2019 р. 1568601 грн., вересень 2019 р. - 1568601грн., жовтень 2019 р. - 1568601грн., листопад 2019 р. 1116244 грн., грудень 2019 р. 1195760 грн., січень 2020 р. 1768435 грн., лютий 2 грн., березень 2020 р. 1353360 грн., квітень 2020 р. 1331541 грн., травень 2020 р. 1144834 грн., червень 2020 р. 1695234 грн., липень 2020 р. 1695234 грн., серпень 2020 р. 1695234 грн.

Перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту (рядок 17 (колонка Б) Декларації): встановлено її завищення на 2650300 грн, що призвело до заниження рядка 18 Декларації всього на суму 955 066 гри., в тому числі за жовтень 2019 р. на суму 262726 грн., листопад 2019 р. 180945 грн., грудень 2019 р. - 269255 грн., лютий 2020 р. - 33614 грн., березень 2020 р. - 21819 грн, квітень 2020 р. - 186707 грн. та завищення показника рядка 19 Декларації на суму 1695234грн. за серпень 2020 р.».

Оскільки було завищено на 2 650 300 грн. грн. показник у рядку 10.1 (колонка Б) декларації за період 01.04.2019 по 31.08.2020 внаслідок врахування всупереч п. 198.1, п. 198.2, 198.3, ст. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями) при його визначенні з придбання у наступного контрагента-постачальника: ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» ().

Так, згідно з документами, наданими під час проведення перевірки встановлено, що ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ», код за у періоді, що перевірявся мало взаємовідносини, зокрема, з ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ», код за .

Як вбачається з розділу ІІ Податковий кредит додатка №5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», до податкового кредиту серпня 2020 року позивачем не віднесено суми ПДВ від контрагента ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» (ІПН 38).

Разом з тим, як зазначено в акті перевірки та не заперечується позивачем, взаємовідносини з ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» відображено в податковій звітності в період з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року.

Таким чином, враховуючи те, що в додатку 2 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року початковим періодом виникнення від`ємного значення є січень 2019 року, контролюючим органом вчинено логічні та послідовні дії щодо перевірки правомірності формування позивачем податкового кредиту з січня 2019 року, оскільки саме перевищення значення податкового кредиту над податковими зобов`язаннями призводять до виникнення від`ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, що впливає, в свою чергу на формування показників податкової звітності кожного наступного податкового (звітного) періоду.

З огляду на викладене, доводи позивача щодо безпідставності перевірки складу податкового кредиту та складу від`ємного значення різниці між податковим кредитом та податковими зобов`язаннями за період що перевищує звітний є необґрунтованими.

Також є необґрунтованими покликання позивача на акт документальної планової виїзної перевірки від 24.06.2019 року №1211/15-32-14-01/39400733, оскільки в межах цієї перевірки охоплено період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року. В свою чергу, за результатом здійснення перевірки внаслідок якої складено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, встановлено порушення податкового законодавства за період з 01.04.2019 року по 31.08.2020 року, тобто неохоплений плановою перевіркою період.

Податковий кредит, який позивачем сформовано після 31.01.2019 року, а саме з квітня 2019 року по квітень 2020 року не міг стати предметом перевірки, за результатом якої складено вищезазначений акт.

Так, під час перевірки встановлено, що в період з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року кількість осіб які працювали в ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТЕНТ» за трудовими договорами складала 7 осіб, у 1 кварталі 2020 року 6 осіб.

Разом з тим, ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТЕНТ» виконано на користь позивача значний обсяг робіт та послуг, що на дуку контролюючого органу суперечить реаліям. При цьому, відповідачем враховано, що ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» в цей самий період, відповідно до зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН, здійснило реалізацію значної кількості товарів ще 34 контрагентам-замовникам.

Між тим, в акті перевірки також встановлено, що під час перевірки посадовими особами підприємства не надані документи (журнал видачі пропусків, паспортні дані працівників, документи що підтверджують, що дані працівники ознайомлені з правилами безпеки, нормами охорони праці, тощо) які б свідчили, що працівники «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» находились та виконували дані роботи та послуги на залізничних вагонах підприємства ТОВ «АВАНТАЖ - ІНСПЕКТ».

Враховуючи те, що підприємством TOB «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» були надані послуги виконані роботи, не лише підприємству ТОВ «АВАНТАЖ - ІНСПЕКТ», а й іншим підприємствам в квітні - грудні 2019 року та січні 2020 року, були надані різноманітні послуги та реалізовані ТМЦ, територіальна віддаленість підприємств один від одного, унеможливлює реалізацію різноманітних ТМЦ та надання різноманітних робіт (послуг) лише 7 особами з урахуванням директора без залучення контрагентів.

Також, в акті перевірки зазначено про використання узагальненої податкової інформації складеної по вигодо формуючому суб`єкту ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕТН» щодо неможливості підтвердження здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» за період з 28.03.2019 року по 23.07.2019 року, за липень 2019 року, за листопад 2019 року у зв`язку з:

відсутністю інформації про наявність власних або орендованих транспортних засобів, складських приміщень, основних засобів для використання в господарській діяльності;

- невідповідність трудових резервів: значні обсяги постачання та придбання товарів/послуг придбання/продаж потребують значного обсягу трудовитрат, зокрема навантаження/розвантаження товару та фахівці наявність спеціальних знань (фаху) для надання консультаційних/юридичних послуг, не відомо чи були залучені сторонні трудові ресурси для виконання господарських операцій.

Позивачем надано до суду укладений між ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» та ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» договір №2503/2019 від 25.03.2019 року про надання послуг організації контролю та забезпечення комерційної придатності рухомого складу. (а.с. 83-86 т.2).

Згідно п.1.1 замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання по організації контролю та забезпеченню комерційної придатності рухомого складу Замовника, вказаного у п. 1.2), що подається під завантаження.

1.2 Рухомий склад - напіввагони (люкові або глуходоні).

1.3. До складу робіт за цим Договором входить:

1. Організація контролю комерційної придатності вагонів (напіввагонів) на предмет дотримання вимог діючих стандартів.

2. У разі необхідності - організація зачистка вагонів в обсязі, необхідному для досягнення комерційної придатності вагону на предмет дотримання вимог діючих стандартів. Виконавець зобов`язаний організувати проведення робіт з дотриманням норм діючого законодавства, зокрема правил техніки безпеки.

Відповідно до п. 3.1 договору факт надання (подання) робіт, послуг за даним договором підтверджується підписаним сторонами актом надання послуг.

Пунктом 3.2 договору визначено, що оплата за цим договором здійснюється на підставі рахунків виконавця шляхом перерахування грошових коштів протягом 10 банківських з дня підписання сторонами акту надання послуг.

Згідно з п.п 4.1.1 договору виконавець зобов`язується своїми та/або залученими силами та засобами виконати і здати роботи Замовнику відповідно до акту надання послуг.

На підтвердження виконання договору та використання придбаної послуги у власній господарській діяльності, позивачем надано податкові накладні, акти надання послуг з відомістю обліку наданих послуг за липень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості по рахункам 631, 6412, 6442 (а.с. 1-86 т.2 ).

Суд зазначає, що у податкового органу відсутні зауваження щодо складання та оформлення первинних документів ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ».

Також, на підтвердження використання придбаних у ТОВ «М-ТРАНС ІНВЕСТМЕНТ» робіт у власній господарській діяльності позивачем надано до суду договори про надання транспортно-експедиторських послуг, залізничні накладні. (а.с. 6-250 т.3, т.4-9).

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

Отже, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування ПДВ має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно з ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Крім того, п.14.1.27 ст.14 ПК України передбачено, що витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 ст. 139 ПК України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Судом, під час встановлення обставин наводився перелік документів, які цілком підтверджують реальність господарських операцій позивача з його контрагентами та засвідчують мету та факт подальшого використання придбаних ним товарів. В матеріалах справи наявні первинні документи (належним чином засвідчені їх копії), які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, а саме: договори, податкові накладні, видаткові накладні, банківські виписки, ТТН, акти переміщення сировини у переробку, накладні на передачу готової продукції, акти виходу готової продукції з переробки, видаткові накладні у переробку).

Реальність здійснення господарської операції повинна досліджуватися на підставі первинних документів, складених за результатами таких операцій та не може ґрунтуватися виключно на отриманій податковій інформації з баз даних податкового органу.

Суд зазначає, що непідтвердження операцій за ланцюгом постачання, відсутність основних засобів у контрагента, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

До того ж, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.07.2019 року у справі №808/109/18.

Таким чином, в матеріалах справи наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами. Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог діючого на момент виникнення правовідносин законодавства і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Однак, позивачем не надано ані до перевірки, ані до суду первинних документів на підтвердження виконання умов договору від 25.03.2019 року №2503/2019 за квітень 2019 року, травень 2019 року та червень 2019 року.

При цьому, враховуючи те, що сформований у відповідному періоді податковий кредит безпосередньо впливає на формування від`ємного значення звітного та наступного податкового періоду, суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи позивача щодо правомірності його дій які полягають у ненаданні первинних документів за вказаний період.

Таким чином, з урахуванням тих обставин, що позивачем не надано до перевірки первинних документів на підтвердження реальності виконання договору №2503/2019, контролюючим органом правомірно зроблено висновок про завищення задекларованих ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» показників у рядку 10.1 Декларації на суму 611377 грн, що в свою чергу призвело до завищення рядка 16.1 декларацій (колонка Б) (від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту (поточного) звітного періоду, значення рядка 21 попереднього звітного періоду по наступних періодах: травень 2019 року 169532 грн., червень 2019 року 424987 грн, липень 2019 року 424987 грн.

В свою чергу, вказане не призвело до виникнення у позивача податкових зобов`язань за вказаний період, а лише призвело до завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що податкова інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається відповідач.

Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій, на підставі яких прийнято оскаржувані рішення, частково базуються на припущеннях та в окремому періоді не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а отже адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 17.12.2020 року № підлягає скасуванню в повному обсязі, а податкове повідомлення-рішення від 17.12.2020 року № підлягає скасуванню на суму 1083857 грн, в іншій частині податкове повідомлення рішення від 17.12.2020 року № є правомірним.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір в розмірі 22700 грн. за платіжними дорученнями №2630 від 27.04.2021 року. (а.с. 30 т.1)

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» підлягають частковому задоволенню, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області суму сплаченого судового збору у розмірі 17896,00 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 17.12.2020 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 17.12.2020 року № в частині визначення завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового ) періоду на суму 1083857 грн.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (ЄДРПОУ ВП 4409166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на корить товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» (, 65013, м. Одеса, вул. Академічна, 20Б, офіс 8, каб. №3) сплачений судовий збір у розмірі 17896,00 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» (, 65013, м. Одеса, вул. Академічна, 20Б, офіс 8, каб. №3);

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 4409166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5)

Суддя П.П. Марин