Справа № 420/5615/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5615/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

05 листопада 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні) заяву представника позивача ОСОБА_1 (адвоката Ковальчук М.Г.) за вх. №59671/21 від 26.10.2021 року про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, в якому позивач просив:

визнати противоправною бездіяльність представників Державного бюро розслідувань щодо недотримання гарантій соціального захисту позивача, як учасника бойових дій, в частині невжиття заходів щодо надання ОСОБА_1 іншої рівнозначної посади державної служби, в тому числі невжиття заходів щодо переведення позивача в системі Державного бюро розслідувань на іншу нижчу або рівнозначну вакантну посаду;

визнати протиправним та скасувати наказ №76-ос від 09.03.2021 р., виданий Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві, про звільнення державного службовця ОСОБА_1 з посади заступника начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, та припинення його державної служби на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу";

зобов`язати представників Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, а також представників Державного бюро розслідувань вжити невідкладних заходів щодо дотримання гарантій соціального захисту позивача, як учасника бойових дій, з 10.03.2021 року поновити позивача на посаді, що є рівнозначною посаді заступника начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, або на іншій посаді з аналогічними функціональними обов`язками, а у разі неможливості поновлення запропонувати нижчу посаду, але не нижче старшого слідчого або слідчого в органах Державного бюро розслідувань;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.03.2021 року до дня ухвалення рішення суду про поновлення на посаді, без урахування обов`язкових платежів.

Рішенням суду від 26.10.2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено повністю.

26.10.2021 року представником позивача (адвокатом Ковальчук М.Г.) подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить:

ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в сумі 29200,00 грн.

Заява обґрунтована посиланням на ст. 134 КАС України.

05.11.2021 р. за вхід.№ЕП/30463/21 надійшло клопотання ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яке обґрунтовано правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2019 по справі №826/841/17.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11.03.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Ковальчук Марією Григорівною укладено договір б/н про надання правової допомоги.

Пунктом 4 Договору визначено, що гонорар адвоката встановлюється за згодою сторін в порядку та розмірі, зазначеними у відповідності до Додатку 1 до Договору.

Додатком 1 до Договору про надання правової допомоги від 11.03.2021 р. визначено:

На виконання умов п.4 Договору про надання правової допомоги від 11.03.2021 р. Сторони домовились, що гонорар Повіреного за цим Договором розраховується виходячи із наступної вартості правової допомоги:

Консультації, узгодження правової позиції - 800 грн./год

Підготовка і подання заяв по суті справи - 2800 грн.

Підготовка і подання адвокатських запитів - 1000 грн

Підготовка та подання клопотань - 500 грн.

Участь у судових засіданнях - 1500 грн. за один судодень

Ознайомлення з матеріалами справи - 800 грн.

Інша правова допомога розраховується за домовленістю Сторін погодинно, виходячи із розміру оплати 800 грн. за годину.

Враховуючи орієнтовний обсяг правової допомоги, яка має бути надана у справі, сторони узгодили, що розмір гонорару не може бути меншим, ніж 28000 (двадцять вісім тисяч) гривень.

25.10.2021 року ОСОБА_1 та адвокатом Ковальчук М.Г підписано Протокол узгодження обсягу надання правової допомоги:

Детальний опис робіт (наданих послуг):

Первинні консультації, узгодження правової позиції, аналіз судової практики 5 год. - 800,00 - 4000,00 грн.

Підготовка та подання адміністративного позову 1 год. - 2800,00 - 2800,00 грн.

Подання адвокатських запитів, листів, звернень, тощо 5 год. - 1000,00 - 5000,00 грн.

Ознайомлення з матеріалами справи 2 год. - 800,00 - 1600,00 грн.

Підготовка та подання відповіді на відзив 1 год. - 2800,00 - 2800,00 грн.

Підготовка та подання клопотань з процесуальних питань (про відкладення розгляду, про зупинення провадження, про проведення відеоконференції, про витребування доказів) 5 год. - 500,00 - 2500,00 грн.

Участь у судових засіданнях, виходячи із вартості 1500 грн. за один судодень 7 засідань - 1500,00 грн. - 10500,00 грн.

Разом - 29200,00 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою статті 134 КАС України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За частиною четвертою статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частинами шостою і сьомою статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Справа №420/5615/21 розглянута судом в порядку загального позовного провадження (в порядку письмового провадження). Отже, додаткове судове рішення ухвалюється в такому ж порядку.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

У той же час, суд погоджується із аргументами відповідача, що розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Суд не ставить під сумнів розмір гонорару Адвоката, визначений у договорі.

Втім, розрахунок, наведений у Протоколі узгодження обсягу наданої правової допомоги, на переконання суду, є неспівмірним.

Так, адвокатом визначена сума 4000,00 грн. за первинні консультації, узгодження правової позиції, аналіз судової практики.

Як свідчить текст позовної заяви, яка була подана на усунення недоліків, адвокатом була проаналізована практика Європейського Суду з прав людини щодо обраного позивачем способу захисту («Аманн проти Швейцарії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Суомінен проти Фінляндії», «Black Glawson Ltd. v. Papierwerke AG»).

При цьому, позовна заява не містить аналіз судової практики Верховного Суду, яка в силу ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 242 КАС України, повинна враховуватись судами при постановленні рішень. Це, зокрема, стосується і судової практики щодо поновлення на посаді слідчих Державного бюро розслідувань та його територіальних органів.

Відтак, суд дійшов висновку про стягнення правової допомоги у розмірі 2000 грн.

Щодо підготовка та подання адміністративного позову (2800,00 грн.).

Як свідчать матеріали справи, адвокатом Ковальчук М.Г. 07.04.2021 року подано позовну заяву, в якій визначено відповідачами Державне бюро розслідувань та ТУ ДБР, розташоване у м. Миколаєві. При цьому, позовні вимоги до ДБР, як окремого відповідача, не заявлено. Ухвалою суду від 12.04.2021 р. позовну заяву залишено без руху.

20.04.2021 р. адвокатом Ковальчук М.Г. подано заяву про усунення недоліків та позовну заяву, в якій заявлений суб`єктний склад відповідачів відповідає позовним вимогам.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Щодо подання адвокатських запитів, листів, звернень, тощо (5000,00 грн.)

Матеріали справи №420/5615/21 містять копії двох адвокатських запитів, а тому сума витрат на правову допомогу, яка є співмірною зі складністю виконаної роботи складає 1000,00 грн.

Щодо ознайомлення з матеріалами справи (1600,00 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КАС України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Приписами ст. 162 КАС України встановлено, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 цього Кодексу (ст. 163 КАСУ).

До заперечення застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 цього Кодексу (ст. 164 КАСУ).

Отже, заяви по суті та додані до них документи, в силу імперативних приписів процесуального законодавства, були надіслані позивачу, та, відповідно, були доступні для ознайомлення і адвокату Ковальчук М.Г.

При цьому, процесуальні документи суду направлялись сторонам засобами електронної пошти та оприлюднювались в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Разом з цим, адвокат Ковальчук М.Г. та позивач не отримали ряд документів, які були надані до відзиву ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, оскільки їм присвоєно гриф «дск»:

копію наказу ДБР від 15.10.2020 №581 з додатком №3;

копію наказу ДБР від 20.10.2020 №201 дек на 1 арк. з додатком: «Зміни до штатного розпису на 2020 рік №7 Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві на 2 арк.;

копію наказу ДБР від 25.01.2021 №45 дек на 1 арк. з додатком: «Штатний розпис на 2021 рік територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві» на 2 арк.;

копію витягу з наказу від 04.03.2021 №25-в/дск на 1 арк.

З цими документами адвокат Ковальчук М.Г. знайомилась в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду.

На думку суду, правова допомога за ознайомлення з матеріалами справи повинна бути стягнута у сумі 800,00 грн.

Щодо підготовки та подання відповіді на відзив (2800,00 грн.).

Текст відповіді на відзив свідчить, що адвокатом більш детально викладено правову позицію, з урахуванням роз`яснень Національного агентства з питань державної служби та наказів відповідача, які містять гриф «дск». Також у відповіді на відзив наявне посилання на практику Верховного Суду України (№21-484а14) та Верховного Суду (№823/5361/15, №820/10744/15).

На думку суду, витрати на правову допомогу становлять 1400,00 грн., що є співмірним.

Щодо підготовки та подання клопотань з процесуальних питань (про відкладення розгляду, про зупинення провадження, про проведення відеоконференції, про витребування доказів) (2500,00 грн.).

За час розгляду справи адвокатом подано:

20.04.2021 р. заява про усунення недоліків;

17.05.2021 р. заява про відкладення (відпустка адвоката);

03.06.2021 р. клопотання про витребування (в задоволенні відмовлено);

09.06.2021 р. заява про ознайомлення з матеріалами справи;

14.06.2021 р. клопотання позивача про зупинення провадження по справі;

15.06.2021 р. клопотання про відкладення (самоізоляція адвоката);

15.06.2021 р. клопотання про витребування доказів;

26.07.2021 р. клопотання позивача про зупинення провадження по справі;

26.07.2021 р. клопотання адвоката про зупинення провадження по справі;

02.08.2021 р. заява про долучення доказів;

22.10.2021 р. заява про участь у засіданні в режимі відеоконференції;

25.10.2021 р. заява про розгляд справи в письмовому провадженні.

Суд, враховуючи не значну складність поданих клопотань, дійшов висновку про стягнення правової допомоги у розмірі 1200,00 грн.

Щодо участі у судових засіданнях, виходячи із вартості 1500 грн. за один судодень 7 засідань - 1500,00 грн. - 10500,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, судом проведено 5 відкритих судових засідань, а саме:

03.06.2021 р. тривалість 59 хвилин;

15.06.2021 р. тривалість 23 хвилини;

01.07.2021 р. тривалість 73 хвилини;

02.08.2021 р. тривалість 14 хвилин;

28.09.2021 р. тривалість 18 хвилин. Загалом 187 хвилин (3 год. 7 хвилин).

Суд, враховуючи, що тривалість судових засідань 15.06.2021 р., 02.08.2021 р., 28.09.2021 р. є не значною, сума витрат на правову допомогу, з огляду на співмірність, складає 4000,00 грн.

Крім того, з огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

З огляду на викладене суд вважає, що витрати в сумі 29200,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи.

Відтак, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням викладеного вище, необхідно зменшити до 12400,00 грн., що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява №34884/97, п. 30).

Керуючись ст.ст. 2-9, 44, 45, 134, 139, 252, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 (адвоката Ковальчук М.Г.) за вх. № 59671/21 від 26.10.2021 року про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюро розслідувань та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 12400,00 грн. (дванадцять тисяч чотириста гривень).

В іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Державне бюро розслідувань (адреса: 01011, м. Київ, вул. Мирного Панаса, 28; адреса для листування: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, )

Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві (адреса: 54020, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9, )

Головуючий суддя Потоцька Н.В.