Справа № 826/8390/18
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8390/18 Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є.,Собківа Я.М., за участю секретаря: Зуєнка Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС України у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2021 року в справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА КОНТАКТ» до Головного управління ДФС України у Київській області про визнання протиправним і скасування наказу про проведення перевірки,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІРМА КОНТАКТ» у травні 2018 року звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило визнати протиправним і скасувати наказ заступника управління ДФС у Київській області Гринько Р.Ю. № 701 від 02.04.2018 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА КОНТАКТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти нарахування і сплати податку на прибуток підприємств при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Електропром пласт», ТОВ «Інпром плюс», ТОВ «Фенікс Торг», ТОВ «Люкс консорсіс» за період з 01.01.2015 по 30.06.2017.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що наказ ГУ ДФС у Київській області від 02.04.2018 року № 701 виданий на виконання ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва Жежери О.В. від 10.08.2017 у справі № 756/10077/17, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 Батрина Ю.М. про надання дозволу на призначення документальної позапланової перевірки ТОВ «Фірма Контакт». Проте, згідно з вказаною ухвалою прокурорам та слідчим надано право (дозвіл) на призначення перевірки, а не призначено перевірку дотримання вимог податкового законодавства. Крім того, дозвіл надано заступнику начальника ГУ ДФС у Київській області Гринько Р.Ю., який не може вважатись належним суб`єктом призначення перевірки. Також позивач наголосив, що згадана ухвала не могла слугувати підставою для прийняття оскаржуваного наказу про проведення перевірки, оскільки була скасована ухвалою Київського апеляційного суду від 10.04.2019. Позивач зазначив, що оскільки оскаржуваний наказ призводить до виникнення у платника податків певних обов`язків, а отже, є актом індивідуальної дії у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (дала - ККАС України), то такий наказ може бути оскаржений і після проведення перевірки.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2021 року позов задоволено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що скасування ухвали про призначення перевірки як єдиної підстави для прийняття наказу про проведення перевірки, має наслідком скасування такого наказу та усіх індивідуальних адміністративних актів, прийнятих податковим органом на виконання ухвали слідчого судді.

Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції під час розгляду та вирішення справи не врахував правових висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 02.03.2020 у справі № 640/18930/18, згідно з якими скасування ухвали слідчого судді у кримінальній справі не може бути підставою для визнання протиправними наказу контролюючого органу про призначення перевірки, оскільки наказ на цей час вичерпав свою дію, а перевірка була проведена.

Також скаржник вказав на неврахування судом першої інстанції сталої судової практики Верховного Суду (зокрема, постанова від 27.11.2020 у справі 803/619/17), згідно з якою, якщо відбувся допуск посадових осіб до перевірки, то оскарження наказу не є належним способом захисту, у такому разі належним способом захисту порушеного права платника податку є оскарження рішення, прийнятого за наслідками перевірки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при поданні апеляційної скарги з апелянтом заявлено вимогу про заміну сторони у справі її правонаступником, а саме Головне управління ДФС у Київській області замінити на Головне управління ДПС у Київській області ().

Необхідність здійснення заміни відповідача у справі обґрунтоване припиненням діяльності органів Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Надаючи правову оцінку клопотанню Головного управління ДПС у Київській області () про заміну відповідача у справі на його правонаступника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, постановою КМУ від 18.12.2018 №1200 утворено ДПС України та ДМС України, реорганізувавши ДФС шляхом поділу.

Пунктом 2 зазначеної постанови визначено, що ДПС та ДМС є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої ДФС у відповідних сферах.

Постановою КМ України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19.06.2019 за № 537 постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2, зокрема: ГУ ДФС у Київській області приєднати до ГУ ДПС у Київській області.

Розпорядженням КМУ від 21.08.2019 №682-р оголошено про початок роботи ДПС України.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що територіальні органи ДПС України були ліквідовані як юридичні особи публічного права постановою КМУ від 30.09.2020 № 893.

Наказом ДПС від 30.09.2020 № 529 утворено нову мережу територіальних органів ДПС.

Наказом ДПС від 24.12.2020 № 755 оголошено про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій новоствореними територіальними органами ДПС.

Так, повноваження (функції) ліквідованих органів ДПС перейшли до відповідних органів у системі ДПС.

Постановою КМУ від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про ДПС України та ДМС України» (зі змінами) та у відповідності до ч.2 п. 2 постанови КМУ від 30.09.2020 року №893 «Деякі питання територіальних органів ДПС», у зв`язку з ліквідацією територіальних органів ДПС шляхом утворення відокремлених підрозділів ДПС, правонаступником Головного управління ДПС у Київській області є ГУ ДПС у Київській області (, відокремлений підрозділ ДПС України).

Отже, відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво від ліквідованих органів ДПС до новостворених органів ДПС, що є підставою для заміни сторони у справі в порядку ст. 52 КАС України.

З огляду на викладене, Головним управлінням ДПС у Київській області () підтверджено наявність підстав, визначених ст. 52 КАС України, для здійснення заміни відповідача її правонаступником.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подане клопотання та здійснити заміну відповідача в порядку процесуального правонаступництва з Головного управління ДФС у м. Києві на Головне управління ДПС у Київській області ().

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржника та правильності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва Жежери О.В. від 10.08.2017 у справі №756/10077/17 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 Батрина Ю.М. та надано дозвіл на призначення документальної позапланової перевірки ряду підприємств, серед яких призначено документальну позапланову перевірку ТОВ «Фірма Контакт» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти нарахування і сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Електропром пласт», ТОВ «Інпром плюс», ТОВ «Фенікс Торг», ТОВ «Люкс консорсіс» за період з 01.01.2015 року по 30.06.2017 року, проведення якої доручено ГУ ДФС у Київській області.

02.04.2018 заступником начальника ГУ ДФС у Київській області Гринько Р.Ю. прийнято наказ № 701 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фірма Контакт» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти нарахування і сплати податку на прибуток підприємства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Електропром пласт», ТОВ «Інпром плюс», ТОВ «Фенікс Торг», ТОВ «Люкс консорсіс» за період з 01.01.2015 по 30.06.2017.

Працівниками ГУ ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Фірма Контакт» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти нарахування і сплати податку на прибуток підприємства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Електропром пласт», ТОВ «Інпром плюс», ТОВ «Фенікс Торг», ТОВ «Люкс консорсіс» за період з 01.01.2015 по 30.06.2017, за результатами якої складено акт від 18.04.2018 №310/10-36-14-13/19422086.

Судом також встановлено, що Ухвалою Київського апеляційного суду від 10.04.2019 скасовано ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва Жежери О.В. від 10.08.2017 у справі № 756/10077/17.

Вважаючи наказ № 701 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фірма Контакт» від 02.04.2018 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Встановлене нормами статей 75-86 ПК правове регулювання визначає певні обов`язкові умови, за наявності яких перевірка може вважатися такою, що проведена належним чином.

З системного аналізу норм цих статей можна зробити висновок, що проведення перевірки як контрольного заходу передбачає такі етапи її проведення: встановлення підстав для проведення перевірки; прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, яке оформлюється наказом керівника цього органу (його заступника або уповноваженої особи); допуск до перевірки у разі, якщо проводиться виїзна перевірка; вивчення наданих платником податків документів та інших матеріалів; оформлення результатів перевірки.

Реалізація зазначених етапів означає наявність податкової перевірки як юридичного факту, на підставі якого контролюючий орган вправі зробити висновок про невиконання платником податків податкового обов`язку, наявність податкового правопорушення та прийняти відповідне рішення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 79.2 ПК документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 79.3 статті 79 ПК присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Водночас вичерпний перелік випадків, у яких контролюючий орган має право проводити документальну позапланову (в тому числі, невиїзну) перевірку, встановлений пунктом 78.1 статті 78 ПК.

Згідно з підпунктом 78.1.11 цього пункту документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

З огляду на відсутність в цій нормі будь-яких застережень, нею встановлено імператив щодо обов`язку контролюючого органу призначити позапланову перевірку у випадку отримання судового рішення про призначення перевірки, зокрема слідчого судді у кримінальній справі. Виконання цього обов`язку не передбачає перевірку контролюючим органом підстав призначення перевірки слідчим суддею, оцінку ухвали слідчого судді тощо. Це обумовлено статусом судового рішення, яке вступило в законну силу, визначеним статтями 129, 129-1 Конституції України, частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими, зокрема для усіх органів державної влади та їх посадових осіб. Спеціальною нормою, яка встановлює обов`язковість рішень суду у кримінальній справі, які набрали законної сили, є норма статті 533 Кримінального процесуального кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що на час видання ГУ ДФС наказу від 02.04.2018 №701 та проведення перевірки (акт від 18.04.2018) ухвала слідчого судді від 10.08.2017 у справі №761/13607/18 набрала законної сили і була обов`язковою для виконання. В ухвалі був встановлений 15-денний строк проведення перевірки з моменту прийняття відповідного наказу про перевірку.

Скасування ухвали слідчого від 02.04.2018 згідно з ухвалою Київського апеляційного суду від 10.04.2019 не може бути підставою для визнання протиправним наказу від 02.04.2018 №701 та перевірки, оскільки наказ на цей час вичерпав свою дію, а перевірка була проведена.

Отже, відповідач, видавши наказ про проведення перевірки стосовно позивача та провівши перевірку, діяв на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що визначені законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом в постанові від 02.03.2020 у справі № 640/18930/18.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що скасування підстави (ухвали про призначення перевірки) для прийняття наказу призводить до скасування самого наказу, як наслідок, необґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Посилання суду першої інстанції на судову практику Верховного Суду, викладену в судових рішеннях від 19.08.2018 року (справа № 822/573/17), від 27.11.2018 року (справа № 805/2601/16-а), від 21.03.2019 року (справа № 809/531/18) від 18.11.2019 року (справа № 320/6748/18), колегія суддів вважає безпідставним, з огляду на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 02.03.2020 у справі № 640/18930/18, яка, з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17, є останньою у цій категорії спорів.

Аргумент позивача про те, що ухвалою слідчого від 02.04.2018 право на призначення перевірки надано саме прокурорам і слідчим колегія суддів відхиляє, оскільки цією ухвалою проведення перевірки доручено відповідачу.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити. Рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС України у Київській області задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА КОНТАКТ» до Головного управління ДПС України у Київській області про визнання протиправним і скасування наказу про проведення перевірки.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04 листопада 2021 року.

Головуючий суддяЛ.Т. Черпіцька
Судді: О.Є. Пилипенко
Я.М. Собків