Справа № 804/5044/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 804/5044/17

адміністративне провадження № К/9901/54899/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року (колегія суддів: Божко Л.А., Дурасова Ю.В., Лукманова О.М.) у справі № 804/5044/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення (протоколу) та наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення (протоколу) та наказу, зобов`язання вчинити певні дії, де просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, оформлене протоколом від 27.04.2017 № 4 щодо внесення подання в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката від 17.08.2016 № 010478 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру України від 22.05.2017 № 126 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката від 17.08.2016 № 010478 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру України внести відомості про включення інформації про сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 в Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників на офіційному веб-сайті щодо поновлення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника від 17.08.2016 № 010478.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2017 позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2017 скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що судом апеляційної інстанції протиправно не визнано право позивача на безпосереднє звернення до суду, оскільки вона не оскаржує висновки державної експертизи землевпорядної документації, а оскаржує рішення, якими анульовано її сертифікат інженера-землевпорядника. Вказує, що не допускала грубого порушення земельного законодавства, що стало підставою для ухвалення оскаржуваних рішень відповідачем.

Ухвалою Верховного Суду від 05.07.2018 відкрито касаційне провадження.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала діяльність інженера-землевпорядника на підставі кваліфікаційного сертифіката №010478 від 17.08.2016, виданого відповідно до протоколу рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру України (далі - Кваліфікаційна комісія) від 02.08.2016 №8.

18.04.2017 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру України звернулась до Кваліфікаційної комісії з листом № 32-28-0.13-5689/2-17 про результати розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 площею 0,0536 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно даного листа, у вказаному проекті виявлено відсутність копії клопотання гр. ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

27.04.2017 Кваліфікаційна комісія розглянула лист Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру України (далі - Держгеокадастр) від 18.04.2017 № 32-28-0.13-5689/2-17 та прийняла рішення звернутися з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 17.08.2016 №010478.

03.05.2017 Кваліфікаційна комісія внесла до Держгеокадастру подання про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників, у тому числі ОСОБА_1 від 17.08.2016 №010478.

Наказом Держгеокадастру №126 від 22.05.2017 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 17.08.2016 №010478.

Вважаючи рішення та наказ протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Кваліфікаційною комісією жодного дослідження або перевірки фактів, викладених у листі Держгеокадастру України від 18.04.2017 № 32-28-0.13-5689/2-17 не проведено. Також судом зазначено про порушення права позивача на участь у прийнятті рішення, яке її стосується. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що Держгеокадастр України не є суб`єктом звернення у розумінні ст. 68 Закону України «Про землеустрій», а тому звернення до Кваліфікаційної комісії щодо вирішення питання анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 . Держгеокадастром України мало відбутись лише за наслідками проведення державного нагляду у сфері землеустрою шляхом проведення планової/позапланової перевірки відповідно до підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд дійшов висновку, що підставою анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника було виготовлення позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з порушенням вимог чинного законодавства, що встановлено висновками державної експертизи землевпорядної документації, та призвело до негативної підсумкової оцінки проекту, тобто його непогодження. Проте позивач не оскаржив висновок державної експертизи у порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", згідно якої відповідний висновок оскаржується до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі відмови в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи або незгоди з висновками повторної державної експертизи замовники або розробники об`єктів державної експертизи мають право звернутися до суду. Однак, позивач безпосередньо звернулась до суду, а не спершу до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про землеустрій" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом.

Відповідно до статті 61-1 Закону України "Про землеустрій" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов`язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акта Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката та повідомляє інженера-землевпорядника письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Так, стаття 68 Закону України «Про землеустрій» визначає відповідальність за порушення законодавства у сфері землеустрою.

Зокрема, особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав:

- грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою;

- рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини;

- з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційна комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Основні засади роботи Кваліфікаційної комісії визначено Порядком роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 28.01.2016 № 11, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 лютого 2016 р. за № 265/28395 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 розділу І Порядку до повноважень Кваліфікаційної комісії належать, розгляд заяв, документів та матеріалів, що надійшли до Кваліфікаційної комісії, прийняття рішень про допуск осіб, що подали зазначені документи, до складання кваліфікаційного іспиту; організація і проведення кваліфікаційних іспитів фізичних осіб, які бажають отримати кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста; встановлення вимог до програм підвищення кваліфікації сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів; здійснення контролю за якістю професійної підготовки сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів; затвердження переліку питань до кваліфікаційних іспитів та в разі потреби внесення змін до зазначеного переліку; прийняття рішень про видачу кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста, їх дублікатів; розгляд письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою та топографо-геодезичної і картографічної діяльності стосовно професійної діяльності сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів, а також актів, складених за результатами здійснених Держгеокадастром заходів державного нагляду (контролю); прийняття рішень про внесення подання до Держгеокадастру стосовно анулювання чи зупинення дії сертифіката інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста у випадках, визначених законом; у разі потреби звернення до відповідних уповноважених органів з метою вирішення питань, що належать до її компетенції.

Пунктом 7 розділу ІІ Порядку передбачено, що рішення Кваліфікаційної комісії може бути оскаржено в суді.

Відповідно до пунктів 19 та 20 розділу ІІІ. Порядку Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з підстав, зазначених в ст. 68 Закону України «Про землеустрій» .

Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється Держгеокадастром: за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; за поданням Кваліфікаційної комісії у разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статей 66 та 68 Закону України "Про землеустрій"; на підставі свідоцтва про смерть.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що законодавець наділив повноваженнями Держземагентство України здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката на підставі відповідного подання кваліфікаційної комісії. Остання, в свою чергу, формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держземагентства, в яких зафіксовані порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Колегія суддів зауважує, що законодавець розмежував два окремі випадки внесення подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, а саме: за наслідком розгляду актів, складених за результатами здійснених заходів державного нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (стаття 61-1 Закону України «Про землеустрій»); за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою (стаття 68 Закону України «Про землеустрій»).

Слід наголосити, що законодавством не встановлено заборони для центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері землеустрою, на звернення до Кваліфікаційної комісії саме як до органу державної влади у порядку статті 68 Закону України «Про землеустрій», як і не встановлено статтею 61-1 цього Закону імперативного припису щодо здійснення останнім державного нагляду виключно шляхом проведення планових та позапланових заходів.

Висновок у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі № 806/290/16, від 5 березня 2019 року у справі № №814/1049/18, від 23 січня 2020 року у справах № 804/5700/16 та № 821/1216/17, від 30 січня 2020 року у справі № 806/3290/17, від 30 березня 2020 року у справі № 140/2220/18, від 26 травня 2020 року у справі № 820/429/17.

Таким чином суд апеляційної інстанції вірно вказав на помилковість висновків суду першої інстанції з приводу необхідності вирішення питання щодо позбавлення інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката виключно на підставі акту перевірки, розглянутого на засіданні Кваліфікаційної комісії, оскільки законодавством передбачено також альтернативний варіант підстави винесення подання про позбавлення кваліфікаційного сертифіката інженера-розпорядника.

Судами встановлено, що підставою анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника було виготовлення позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 з порушенням вимог чинного законодавства, що встановлено висновками державної експертизи землевпорядної документації, та призвело до негативної підсумкової оцінки проекту, тобто його непогодження.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд вказав, що позивач порушила порядок оскарження висновку державної землевпордяної експертизи, встановлений ст. 37 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", згідно якої відповідний висновок оскаржується до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі відмови в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи або незгоди з висновками повторної державної експертизи замовники або розробники об`єктів державної експертизи мають право звернутися до суду. Однак, позивач безпосередньо звернулась до суду, а не до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин

Проте колегія суддів звертає увагу суду апеляційної інстанції, що вказаний порядок передбачено при оскарженні замовниками або розробниками висновку державної експертизи землевпорядної документації.

Предметом спору в цій справі є рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо внесення подання в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката та наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру України про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, право на оскарження яких безпосередньо передбачено Законом України «Про землеустрій» та Порядком роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 28.01.2016 № 11.

Відтак, посилання суду апеляційної інстанції на ст. 37 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", є помилковим та таким, що не регулює спірні правовідносини.

Що стосується власне факту порушення позивачем вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою при складанні нею документації із землеустрою, колегія суддів зазначає наступне.

Рішення Кваліфікаційної комісії 27.04.2017 року, викладене у протоколі засіданні №4, повністю аргументовано посиланням на обставини, викладені у листі Держгеокадастру України від 18.04.2017 року № 32-28-0.13-5689/2-17, а саме відсутність заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що стало підставою для відмови в його погодженні.

В постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі № 810/842/18, суд проаналізував визначення поняття «грубого порушення» у сфері спірних правовідносин.

Відповідно пункту "а" частини другої статті 28 Закону України "Про землеустрій" розробники документації із землеустрою зобов`язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

При цьому, Закон України "Про землеустрій" не дає визначення грубого порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів.

Поняття "грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів", яке застосоване законодавцем у статті 68 Закону України «Про землеустрій», має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин та попередніх проступків. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.

Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим залежить від оцінки таких критеріїв кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення.

У свою чергу, за теорією права порушення безпосередньо пов`язане із суб`єктом його вчинення, а з огляду на правове регулювання спірних правовідносин, в цій справі саме з сертифікованим інженером-землевпорядником, який допустив під час здійснення своєї професійної діяльності порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, яке можна кваліфікувати у якості «грубого порушення».

Щодо посилання відповідача на негативний висновок від 09.03.2017 № 386/82-17 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, складений експертом державної експертизи, у якості допущення позивачем грубого порушення вимог нормативно-правових актів, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що чинним законодавством не встановлено, що наявність негативного висновку державної експертизи землевпорядної документації свідчить про грубе порушення інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Подібні висновки було викладено у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі №806/290/16 та від 17 грудня 2020 року у справі № 2040/7750/18.

На цій підставі колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність відповідачем як суб`єктом владних повноважень факту вчинення позивачем грубого порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, наслідками чого стало анулювання свідоцтва інженера-землевпорядника.

Таким чином, колегія суддів вважає, що спірні рішення Держгеокадастру та Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру прийняті без дотримання встановлених законом вимог, а тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі постанови суду першої інстанції.

Відповідно до статті 352 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до квитанції від 22.06.2018 за подання касаційної скарги позивач сплатила судовий збір у розмірі 3840,00 грн.

Враховуючи зазначене, понесенні позивачем судові витрати на звернення до суду із касаційною скаргою підлягають відшкодуванню за рахунок Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356 КАС України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року скасувати.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2017 року залишити в силі.

Стягнути з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 3840,00 (три тисячі вісімсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук