Справа № 240/1327/21
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1327/21 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк М.М.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

02 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кромберг Енд Шуберт Україна ЖУ" до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кромберг Енд Шуберт Україна ЖУ" звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 16.12.2020№ ЖИ 41/ЖТ9088/80/НП/АВ/СП-ФС, що була винесена Управлінням Держпраці у Житомирській області.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спроба здійснення заходу державного контролю була здійснена на підставі та у відповідності з актами чинного законодавства, а оскаржувана позивачем постанова була прийнята за наявності юридично оформленого факту недопуску інспектора праці до перевірки.

Так, на переконання апелянта, зафіксована в Акті перевірки перешкода, створена посадовими особами позивача, полягала саме у ненаданні необхідних документів інспектору праці для здійснення заходу інспектування шляхом недопущення останнього до виробничих приміщень та у відмові отримати направлення на перевірку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив доводи відповідача та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Підтримуючи позицію викладену в позовній заяві, позивачем відзначено про відсутність реальних підстав для накладення штрафу, які б були підтверджені належними доказами, здобутими у зв`язку з наявністю тих чи інших обставин, що мали місце при недопущенні інспектора праці до проведення інспекційного відвідування.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, надавши оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини справи.

Відповідно до наказу Управління Держпраці у Житомирській області та направлення про проведення заходу державного контролю від 30.11.2020 року №1473/04, головним державним інспектором відділу питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативних актів, було здійснено спробу проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю позивача, що мало місце 01 грудня 2020 року.

Внаслідок недопущення посадовими особами позивача інспектора праці до проведення інспекційного відвідування, останнім було складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЖТ9088/80/НП/АВ, де відзначено, що суб`єктом господарювання створено перешкоди у діяльності інспекторів праці шляхом ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.

16 грудня 2020 року заступником начальника Управління Держпраці у Житомирській області винесено постанову про накладення штрафу за порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Кромберг Енд Шуберт Україна ЖУ" законодавства про працю та зайнятість населення № ЖИ 41/ЖТ9088/80/НП/АВ/СП-ФС у розмірі 15000,00 грн.

Зокрема, позивача притягнуто до відповідальності за створення перешкоди у діяльності інспекторів праці, а саме: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.

Позивач, вважаючи, що вказана постанова є протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність відповідачем факту створення позивачем перешкод у діяльності інспекторів праці, яке виразилось у ненаданні на вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду доказів того, що під час інспекційного відвідування Товариству з обмеженою відповідальністю "Кромберг Енд Шуберт Україна ЖУ" інспектором праці висувались вимоги про надання інформації.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в межах викладених у ній доводів та вимог, відзначає наступне.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 7 цього положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 1 Закону України від 05.04.2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі - Закон №877-V) визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю (Порядок №823 - далі).

Відповідно до пункту 2 Порядку №823, заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формах, визначених абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема, звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

Статтею 6 Закону № 877-V визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Пунктом 9 Порядку №823 передбачено, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.

Відповідно до пунктів 11, 12 Порядку №823, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування, у тому числі з питань виявлення неоформлених трудових відносин, засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Пунктом 16 Порядку №823 встановлено, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Згідно з п. 18 Порядку № 823 у разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Так, проаналізувавши оскаржувану в межах даної справи постанову від 16.12.2020 № ЖИ 41/ЖТ9088/80/НП/АВ/СП-ФС встановлено, що підставою для накладення штрафу на позивача є Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 01.12.2020 № ЖТ9088/80/НП/АВ, де зафіксовано факт створення перешкод у діяльності інспекторів праці, а саме: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.

При цьому, матеріали даної справи не містять доказів про те, що відповідачем направлялись чи висувались позивачу відповідні вимоги про надання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування та чи взагалі була складена така вимога.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про хибність посилання апелянта, як на доказ факту ненадання інформації, на пояснення фінансового директора позивача оскільки, з останніх вбачається роз`яснення саме підстав недопуску Товариством до здійснення заходу державного контролю інспектора праці. Водночас, вказані роз`яснення не містять відмови у наданні інформації на вимогу інспектора.

Аналізуючи вказане, судова колегія зазначає, що створення перешкод передбачає активну поведінку посадової особи об`єкту відвідування, направлену на перешкоджання інспектору під час здійснення інспекційного відвідування у його проведенні, отриманні необхідної інформації, тобто у реалізації своїх повноважень (пряма відмова посадової чи уповноваженої особи товариства (підприємця) допустити інспекторів до перевірки), що є підставою для складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Проте, як встановлено з матеріалів справи, позивачем було проінформовано відповідача про готовність допустити інспекторів праці до інспекційного відвідування за умови дотримання останніми вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 2 Закону України №877.

В даному випадку, судова колегія доходить до переконання про помилковість ідентифікації відповідачем понять "недопущення до перевірки" та "ненадання необхідної інформації" як ідентичних та взаємозв`язаних.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у справі № 420/5913/19 з посиланням на висновки Верховного Суду у справі № 826/17123/18, дійшов висновку, що таким підставам позову, як порушення процедури призначення та проведення перевірки, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень законодавства.

При цьому, слід наголосити, що будь-які процедурні порушення, пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягнення балансу, зокрема, між інтересами суб`єкта господарювання, публічними інтересами, які проявляються у забезпеченні дотриманні роботодавцями трудового законодавства та захисті інтересів працівників.

Окрім того, судова колегія відзначає про відсутність в матеріалах справи доказів неможливості проведення інспекційного відвідування позивача, як-то, підтвердження свідків, відеозапис, тощо, що в свою чергу доводами апеляційної скарги не спростовано.

Зазначені обставини свідчать, що позивач відреагував на вимогу контролюючого органу, не демонструючи пасивної поведінки, не здійснював перешкод у проведенні інспекційного відвідування, що дозволяло органу Держпраці його провести та встановити всі обставини, що необхідні були для реалізації направлення на інспекційне відвідування.

Отже, колегія суддів констатує, що саме по собі складання посадовими особами акту про неможливість проведення інспекційного відвідування без виявлення ознак перешкоджання проведенню інспекційного відвідування, не може вважатись достатньою самостійною підставою для притягнення до відповідальності за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.