Справа № 580/2363/21
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2363/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради та ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року, суддя Гаращенко В.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради, третя особа, яка не заявляє самоостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради (вул. Садова, 9/5, м. Умань, Черкаської області, 20300; ) щодо не призначення та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" за жовтень 2020 року та березень 2021 року; про зобов`язання управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради (вул. Садова, 9/5, м. Умань, Черкаської області, 20300; ) прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), компенсації послуги "муніципальна няня", на підставі поданих позивачем документів, відповідно до Порядку відшкодування вартості послуг з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня", затвердженого Постановою КМ України №68 від 30.01.2019 року, з врахуванням змін, прийнятих Постановою №897 від 30.09.2020 року та стягнути на користь позивача кошти в сумі 3700 гривень, як компенсацію послуги "муніципальна няня" за жовтень 2020 року та березень 2021 року.

Відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду питання про компенсацію ОСОБА_1 вартості послуги "муніципальна няня" за жовтень 2020 року та за березень 2021 року.

Зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради прийняти рішення про виплату ОСОБА_1 компенсації вартості послуги "муніципальна няня" за жовтень 2020 року в розмірі 1779 грн.

Зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради повторно розглянути питання про виплату ОСОБА_1 компенсації послуги "муніципальна няня" за березень 2021 року та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, стягнути на її користь судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради, не погодившись з рішення Черкаського окружного адміністративного суду, також подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.07.2020 між ОСОБА_1 , матір`ю дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Замовником) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , що діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.03.2020 № 2 015848 (Виконавцем), укладено договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років, терміном дії до 14 червня 2023 року, відповідно до якого, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується здійснити послугу з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" (далі - Послуга "муніципальна няня"), що надається відповідно до Порядку відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 68.

ОСОБА_1 на підставі поданих нею до управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради паперових заяв від 04.08.2020, 02.09.2020 та 02.10.2020 з усіма необхідними документами, відшкодовано вартість послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" за липень-вересень 2020 року включно в розмірі 1779 грн. щомісячно, а всього 5337 грн., що підтверджено довідкою управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради №704 від 31.05.2021.

25.10.2020 ОСОБА_1 в електронній формі з накладанням кваліфікованого електронного підпису подала до управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради скановану копію квитанції № Р24А662583703С03313 від 14.10.2020 про оплату послуг "муніципальної няні" ОСОБА_2 .

Окрім цього, 03.11.2020 позивач звернулась із заявою від 30.10.2020 до управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради, в якій просила виплатити компенсацію послуги "муніципальна няня" за жовтень 2020 року.

Листом від 03.12.2020 № 5205/01-20 управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради повідомило позивача, що рішення про відшкодування вартості послуги "муніципальна няня" буде прийнято після отримання відповіді з Департаменту соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації щодо механізму призначення.

В подальшому листом від 10.12.2020 № 5325/01-20 управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради повідомило позивача про необхідність надати підтверджуючі документи про зайнятість обох батьків.

Окрім того, управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради листом від 01.04.2021 № 1222/01-20 повідомило позивача ОСОБА_1 про здійснення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 догляду одночасно більше ніж за трьома дітьми, що не дає підстав на відшкодування вартості послуги "муніципальна няня" за березень 2021 року.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 року № 68 затверджено Порядок відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" (далі - Порядок № 68).

Відповідно до пункту 2 Порядку №68 послуга з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" - послуга, що надається для підтримки батьків (усиновлювачів), опікунів дитини для забезпечення догляду за дитиною до трьох років; отримувач послуги "муніципальна няня" - батьки (усиновлювачі), опікуни дитини; муніципальна няня - будь-яка фізична особа - підприємець (КВЕД 97.00, КВЕД 88.91) / юридична особа, яка надає послугу з догляду за дітьми (КВЕД 78.20, КВЕД 85.10), крім державних і комунальних закладів дошкільної освіти, та з якою укладено договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років.

Згідно із пунктами 3-5 Порядку №68 відшкодування вартості послуги "муніципальна няня" є щомісячною адресною компенсаційною виплатою одному з батьків (усиновлювачів), опікуну дитини до трьох років (далі - компенсація послуги "муніципальна няня"). Призначення та виплата компенсації послуги "муніципальна няня" здійснюються згідно з рішенням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві держадміністрації, виконавчого органу міської ради, ради об`єднаної територіальної громади (далі - місцевий структурний підрозділ з питань соціального захисту населення). Компенсація послуги "муніципальна няня" виплачується отримувачу послуги "муніципальна няня" у розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, встановленого на 1 січня відповідного року, за кожну дитину, яку доглядає муніципальна няня. Право на отримання компенсації послуги "муніципальна няня" мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які є батьками (усиновлювачами), опікунами дитини до трьох років і на законних підставах проживають на території України та уклали договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років (далі - договір) з муніципальною нянею. Компенсація послуги "муніципальна няня" не призначається батькам, які є батьками - вихователями дитячих будинків сімейного типу, прийомними батьками, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 897 внесені зміни до Порядку відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" від 30 січня 2019 року № 68, в тому числі до пункту 5, відповідно до якого визначено, що: "Компенсація послуги "муніципальна няня" надається отримувачам послуги "муніципальна няня" за умови зайнятості кожного з батьків, опікунів дитини відповідно до Закону України "Про зайнятість населення", за винятком отримувачів послуги "муніципальна няня", які здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, дитиною, хворою на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, а також отримувачів послуги "муніципальна няня", у яких одночасно народилося троє і більше дітей. Компенсація послуги "муніципальна няня" надається у разі, коли один або обидва з батьків, опікунів не зайняті та є особами з інвалідністю I або II групи.".

Водночас, вказаною постановою установлено, що протягом одного місяця з дня набрання чинності цією постановою батьки, опікуни дитини віком до трьох років, які отримують відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" (далі - компенсація послуги "муніципальна няня"), повинні підтвердити своє право на отримання компенсації послуги "муніципальна няня", шляхом подання структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, документів, передбачених пунктами 5-7 змін, що додаються.

У разі непідтвердження права на отримання компенсації послуги "муніципальна няня" її виплата припиняється з місяця, що настає за місяцем виникнення обставин, які призвели до втрати права на отримання такої компенсації.

Зазначена постанова набрала чинності 02.10.2020, а тому для підтвердження права на продовження отримання компенсації послуги "муніципальна няня", позивач мала місяць з 02.10.2020 року для надання доказів підтвердження свого право на отримання компенсації послуги "муніципальна няня".

Отже, у даному випадку, місяцем припинення права на отримання компенсації в разі ненадання підтверджуючих документів є листопад 2020 року, а не жовтень 2020 року.

Згідно з п. 11 Порядку №68 місцеві структурні підрозділи з питань соціального захисту населення:

- розглядають подані документи;

- перевіряють факт реєстрації фізичної особи - підприємця/юридичної особи, яка надає послугу з догляду за дітьми, з якою укладено договір на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- протягом десяти робочих днів з дати надходження документів приймають рішення про призначення/відмову в призначенні компенсації послуги "муніципальна няня";

- протягом трьох робочих днів після прийняття рішення про призначення/відмову в призначенні компенсації послуги "муніципальна няня" письмово або в електронній формі інформують отримувача послуги "муніципальна няня" про прийняте рішення.

Таким чином, за результатами розгляду поданих документів на отримання компенсації послуги "муніципальна няня" структурний підрозділ з питань соціального захисту населення зобов`язаний прийняти рішення.

Листом від 03.12.2020 № 5205/01-20 управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради повідомило позивача, що рішення про відшкодування вартості послуги "муніципальна няня" буде прийнято після отримання відповіді з Департаменту соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації щодо механізму призначення.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач не надав доказів прийняття рішення та направлення його позивачу, а отже мала місце протиправна бездіяльність відповідача, а тому для повного захисту прав позивача суд мав правові підстави вийти за межі позовних вимог та визнати неправомірною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду питання про компенсацію позивачу вартості послуги "муніципальна няня" за жовтень 2020 року та зобов`язати відповідача прийняти рішення про виплату позивачу компенсації вартості послуги "муніципальна няня" за жовтень 2020 року в розмірі 1779 грн.

Що стосується позовних вимог про відшкодування компенсації вартості послуги "муніципальна няня" за березень 2021 року, колегія суддів зазначає таке.

Компенсація послуги "муніципальна няня" надається отримувачам послуги "муніципальна няня" за умови зайнятості кожного з батьків, опікунів дитини відповідно до Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 №5067-VI зайнятість - це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Неповна зайнятість - зайнятість працівника на умовах робочого часу, що менший від норми часу, передбаченої законодавством, і може встановлюватися за договором між працівником і роботодавцем з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку.

Відповідно до вимог ст.4 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

До зайнятого населення також належать:

- непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства;

- батьки - вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства;

- особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства.

До зайнятого населення не належать іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні і зайнятість яких пов`язана із забезпеченням діяльності іноземних посольств і місій або виконанням своїх професійних чи трудових обов`язків перед роботодавцем - нерезидентом.

Судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_4 (яка діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.08.2020 року №2 016095) укладено договір цивільно-правового характеру про надання послуг №11/07/2021 від 01.03.2021, відповідно до умов якого позивач зобов`язалась за плату надавати послуги з прибирання приміщень.

ФОП ОСОБА_4 подала податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого Єдиного внеску від 20.04.2021 за 1 квартал 2021 року, в додатку 1 до якого вказала кількість днів перебування з позивачем у цивільно-правових відносинах - 31 день, та суму нарахованої заробітної плати в розмірі 200 грн.

Доводи відповідача про те, що позивач має бути зайнята саме за основним місцем роботи, оскільки компенсація виплачується за умови зайнятості кожного з батьків, опікунів дитини відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" суд правильно не прийняв до уваги.

Як встановлено судом, позивач працює за цивільно-правовим договором, а отже є неповно зайнятою в розумінні Закону України "Про зайнятість населення".

У листі управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради від 01.04.2021 № 1222/01-20 відсутні дані щодо зайнятості позивача, а також відсутні зауваження щодо зайнятості чоловіка позивача - ОСОБА_5 .

Що стосується доводів відповідача про те, що фізична особа - підприємець не може доглядати одночасно більше ніж за трьома дітьми, суд враховує, то відповідно до абз. 3, 4 п. 4 Порядку № 68 (зі змінами) муніципальна няня, яка є фізичною особою - підприємцем (КВЕД 97.00 та/або КВЕД 88.91), може здійснювати догляд одночасно не більше ніж за трьома дітьми, за винятком догляду за дітьми з багатодітної сім`ї.

Муніципальна няня, яка є юридичною особою (КВЕД 78.20 та/або КВЕД 85.10), може забезпечувати здійснення догляду одночасно не більше ніж за десятьма дітьми з різних сімей за адресою, визначеною муніципальною нянею.

В розумінні п. 3 Порядку № 68 відшкодування вартості послуги "муніципальна няня" є щомісячною адресною компенсаційною виплатою одному з батьків, опікуну дитини до трьох років за здійснення догляду за дитиною протягом місяця.

З наведених норм Порядку № 68, з урахуванням внесених змін з 02.10.2020, вбачається, що компенсація вартості послуги "муніципальна няня" здійснюється за здійснення догляду за дитиною протягом місяця.

Отже, на переконання суду, вжите в Порядку № 68 формулювання про догляд одночасно не більше ніж за трьома дітьми означає про можливість догляду за такими дітьми протягом одного місяця, тому не дає права фізичній особі - підприємцю укладати договори на догляд за дітьми більшої кількості.

Відповідно до абз. 7 п. 11 Порядку № 68 підставою для відмови в призначенні або для припинення виплати компенсації послуги "муніципальна няня" є також установлення факту порушення муніципальною нянею - вимог, передбачених абзацами третім і четвертим пункту 4 цього Порядку.

Відповідач за наслідками розгляду звернення позивача про виплату компенсації послуги "муніципальна няня" за березень 2021 року не прийняв жодного рішення, яке передбачене законом, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язати відповідача повторно розглянути питання про виплату позивачу компенсації послуги "муніципальна няня" за березень 2021 року, з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.

Обраний судом першої інстанції спосіб захисту відповідачає вимогам Кодексу адміністративного судочинства та не позбавляє права позивача на отримання компенсації у рамках чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України витрати позивача зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 цього ж Кодексу).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №826/841/17 (адміністративне провадження №К/9901/5157/19), від 24.10.2019 у справі №820/4280/17 (адміністративне провадження №К/9901/11712/19), від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18 (касаційні провадження №К/9901/17099/19, №К/9901/17108/19, №К/9901/18639/19), у постанові Верховного Суду від 24.03.2020 у справі №520/6161/19 (адміністративне провадження №К/9901/5378/20).

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надала суду копії договору про надання правничої допомоги №8 від 14.04.2021, акт приймання-передачі наданих послуг від 16.04.2021 та копію квитанції №8 від 16.04.2021 на суму 2500 грн.

З вказаного акту вбачається, що позивачем прийнято у повному обсязі правничу допомогу у вигляді надання консультацій з приводу отримання компенсації послуги муніципальна няня, а також складання та друк позову до Черкаського окружного адміністративного суду.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо суми судових витрат, яка може бути стягнута з відповідача, правильно врахував ту обставину, що справа є нескладною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, взяв до уваги обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час та дійшов висновку про неспівмірність суми витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

З урахуванням частково задоволення позовних вимог суд вірно стягнув з відповідача 454 грн сплаченого позивачем судового збору за подачу до суду позовної заяви.

Доводи скаржника, що за отриманням правничої допомоги позивачка могла б звернутися за отриманням безоплатної вторичнної правової допомоги є безпідставними, оскільки вибір особи, яка буже надавати правничу допомогу, належить позивачу, а не відповідачу.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про стягнення судового збору за подання апеляційної скарги та витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 грн, то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню з огляду на те, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Не вбачає підстав колегія суддів і для задоволення апеляційної скарги відповідача з огляду на вищевикладені доводи та встановлені у справі обставини.

Як встановлено судом, постанова №897 набрала чинності з 02.11.2020.

За змістом п. 2 постанови установлено, що протягом одного місяця з дня набрання чинності цією постановою батьки, опікуни дитини віком до трьох років, які отримують відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" (далі - компенсація послуги "муніципальна няня"), повинні підтвердити своє право на отримання компенсації послуги "муніципальна няня" шляхом подання структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад документів, передбачених пунктами 5-7 змін, що додаються.

Таким чином, з огляду на зазначене, у разі подання протягом місяця з дня набрання постановою законної сили документів особа повинна підтвердити своє право на отримання компенсації.

Зазначена постанова не містить посилань на те, що за жовтень 2020 року компенсація у разі подання всіх документів не виплачується, а така виплата може бути здійснена лише за наступний місяць, тобто у даному випадку за листопад 2020 року.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, для позивачки місяцем припинення права на отримання компенсації в разі неподання необхідних документів є дистопад 2020 року, а не жовтень з огляду на вимоги, викладені у постанові №897.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.