Справа № 766/20776/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 766/20776/17
Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар П`ятіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Херсонської міської ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2018 року по справі № 766/20776/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Херсонської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання незаконним (протиправним) та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просили:

- визнати незаконним (протиправним) та скасувати пункти 1.26, 1.27, 1.28, 1.29 рішення XV сесії Херсонської міської ради Херсонської області VII скликання від 05 вересня 2017 № 884, яким їм відмовлено в задоволені поданих 25.02.2016 клопотань в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з відповідними площами по АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Херсонську міську раду на пленарному засіданні сесії повторно розглянути подані позивачами 25.02.2016 зазначені клопотання та за результатами повторного розгляду прийняти рішення про надання їм таких дозволів;

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 25.02.2016 вони через Центр надання адміністративних послуг м. Херсона звернулись із письмовими клопотаннями (№ № 114-3407-15, 114-3408-15, 114-3409-15, 114-3410-15) на ім`я міського голови про надання їм кожному окремо дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 1 000 кв.м. (для кожного окремо з позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ), 992 кв.м. (для позивача ОСОБА_4 ) та 890 кв.м. (для позивача ОСОБА_3 ), для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Позивачі також посилались на те, що рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 22.12.2015 № 458 затверджено було містобудівну документацію-детальний план території, обмеженої АДРЕСА_2 , однак, рішенням XV сесії Херсонської міської ради VII скликання від 05.09.2017 № 884 згідно з пунктами 1.26, 1.27, 1.28 та 1.29 вирішено було відмовити позивачам в наданні їм дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність заявлених позивачами земельних ділянок відповідною площею для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 на підставі п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

При цьому позивачі наголошують на тому, що Херсонська міська рада зобов`язана була розглянути в місячний термін подані ними 25.02.2016 клопотання про надання кожному окремо дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з відповідними площами по АДРЕСА_1 та прийняти лише одне із рішень,- або ж надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або ж надати мотивовану відмову у його наданні, однак Херсонською міською радою не дотримано було вимоги ч. 7 ст. 118 ЗК України в частині строків розгляду клопотань та в частині того, що відмова у наданні позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є немотивованою і в оскаржуваному рішенні не зазначено жодних підстав для такої відмови.

Тому, позивачі вважають, що у такий спосіб Херсонська міська рада всупереч вимогам Закону порушила права позивачів набути в установленому законом порядку право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації шляхом прийняття рішення органами місцевого самоврядування.

Окремо позивачами також зазначено, що на земельних ділянках, позначених на доданих до їхніх клопотань від 25.02.2016 графічних матеріалах (викопіювання із кадастрового плану м. Херсона (масштабом 1:2000) в районі АДРЕСА_3 , знаходиться їхнє нерухоме майно у формі об`єкту незавершеного будівництва, яке складається з будівель та споруд, будівництво чого не завершене та яке не може відноситися до самочинного будівництва, що, на думку позивачів, додатково свідчить про необхідність та існування у них всіх законодавчо визначених прав та охоронюваних Законом інтересів й у наданні позивачам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо заявлених земельних ділянок, а також абсолютно нівелює можливість у існуванні на теперішній час чи то в наданні (набутті) в майбутньому у будь-якої іншої особи речових прав на такі земельні ділянки, або навіть претендувати будь-кому, окрім як позивачів, на вказані земельні ділянки.

Відповідач проти позову заперечував, надав до суду першої інстанції письмові пояснення у яких зазначив, що оскільки надання позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою на земельні ділянки котрі є сформованими суперечитиме Земельному кодексу України та Закону України «Про державний земельний кадастр», що в розумінні ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України є підставою для відмови. Окрім того, відповідач посилається на те, що у позивачів на сформованих земельних ділянках відсутні будь які об`єкти нерухомого майна корті належать їм на підставі права власності та зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відповідно до затвердженої містобудівної документації Детального плану території, обмеженої вулицями 49 ої Гвардійської Херсонської дивізії, Нестерова, 14 ю Північною, Бегми, спірні земельні ділянки належать до території садибної житлової забудови на які не передбачено будівництво багатоповерхової житлової забудови. Херсонською міською радою також заперечується проти позовних вимог щодо зобов`язання останню прийняти конкретне рішення, оскільки це призведе до порушення (втручання) дискреційного повноваження міської ради на прийняття відповідного рішення в межах та у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Рух справи.

Херсонський міський суд Херсонської області рішенням від 27 липня 2018 року позов ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав незаконним (протиправним) та скасував рішення XV сесії Херсонської міської ради Херсонської області VII скликання від 05 вересня 2017 за № 884 в частині відмови позивачам в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд відповідною площею .

Зобов`язав Херсонську міську раду Херсонської області на пленарному засіданні сесії повторно розглянути подані 25 лютого 2016 клопотання позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, відповідною площею по АДРЕСА_1 в строки, порядку та у спосіб, передбачений ст. 118 Земельного кодексу України.

Зобов`язав Херсонську міську раду Херсонської області прийняти рішення про надання дозволу: - ОСОБА_4 , на підставі поданого 25 лютого 2016 клопотання за № 114-3408-15 та доданих до нього документів, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,991 га., кадастровий номер :01:001:1891, яка розташована по АДРЕСА_4 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером :14:005:0045); - ОСОБА_1 , на підставі поданого 25 лютого 2016 клопотання за № 114-3407-15 та доданих до нього документів, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га., кадастровий номер :01:001:1890, яка розташована по АДРЕСА_1 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером :14:005:0045); - ОСОБА_2 , на підставі поданого 25 лютого 2016 клопотання за № 114-3410-15 та доданих до нього документів, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0970 га, кадастровий номер :01:001:1903, яка розташована по АДРЕСА_1 ; - ОСОБА_3 , на підставі поданого 25 лютого 2016 клопотання за № 114-3409-15 та доданих до нього документів, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0867 га., кадастровий номер :01:001:1879, яка розташована по АДРЕСА_4 .

Зобов`язав Херсонську міську раду утриматися від вчинення дій шляхом заборони Херсонській міській раді в інтересах та на користь будь-якої особи, окрім ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчиняти будь-які надані законодавством України дії (приймати рішення), в тому числі, але не виключно, приймати рішення про: - надання будь кому дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - про затвердження таких проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по відношенню до земельних ділянок, які мають кадастрові номери :01:001:1903 площею 0,097 га, :01:001:1879 площею 0,0867 га., :01:001:1891 площею 0,991 га. та :01:001:1890 площею 0,1 га.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції Херсонська міська рада подала апеляційну скаргу.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 28 березня 2019 року апеляційну скаргу Херсонської міської ради задовольнив частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2018 скасував.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання незаконним (протиправним) та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії закрив, з підстав порушення судом першої інстанції правил юрисдикції адміністративних судів.

Не погоджуючись із постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу.

Верховний Суд постановою від 10 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року скасував.

Справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, треті особи - ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , про визнання незаконним (протиправним) та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії направив до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Херсонський міський суд Херсонської області рішенням від 27 липня 2018 року позов ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав незаконним (протиправним) та скасував рішення XV сесії Херсонської міської ради Херсонської області VII скликання від 05 вересня 2017 за № 884 в частині відмови: - за пунктом 1.26 рішення стосовно відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , що подане було 25 лютого 2016, в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 992 кв. м. по АДРЕСА_1 ; - за пунктом 1.27 стосовно відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , що подане було 25 лютого 2016, в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1 000 кв. м. по АДРЕСА_1 ;- за пунктом 1.28 стосовно відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_2 , що подане було 25 лютого 2016 року, в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1 000 кв. м. по АДРЕСА_1 ; - за пунктом 1.29 стосовно відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , що подане було 25 лютого 2016 року, в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 890 кв. м. по АДРЕСА_1 .

Зобов`язав Херсонську міську раду Херсонської області на пленарному засіданні сесії повторно розглянути подані 25 лютого 2016 клопотання: - ОСОБА_4 за № 114-3408-15 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 992 кв. м. по АДРЕСА_1 ; - ОСОБА_1 клопотання за № 114-3407-15 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1 000 кв. м. по АДРЕСА_1 ; - ОСОБА_2 клопотання за № 114-3410-15 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1 000 кв. м. по АДРЕСА_1 ; - ОСОБА_3 клопотання за № 114-3409-15 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 890 кв. м. по АДРЕСА_1 в строки, порядку та у спосіб, передбачений ст. 118 Земельного кодексу України. Зобов`язав Херсонську міську раду Херсонської області прийняти рішення про надання дозволу: - ОСОБА_4 , на підставі поданого 25 лютого 2016 клопотання за № 114-3408-15 та доданих до нього документів, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,991 га., кадастровий номер :01:001:1891, яка розташована по АДРЕСА_4 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером :14:005:0045); - ОСОБА_1 , на підставі поданого 25 лютого 2016 клопотання за № 114-3407-15 та доданих до нього документів, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га., кадастровий номер :01:001:1890, яка розташована по АДРЕСА_1 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером :14:005:0045); - ОСОБА_2 , на підставі поданого 25 лютого 2016 клопотання за № 114-3410-15 та доданих до нього документів, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0970 га, кадастровий номер :01:001:1903, яка розташована по АДРЕСА_1 ; - ОСОБА_3 , на підставі поданого 25 лютого 2016 клопотання за № 114-3409-15 та доданих до нього документів, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0867 га., кадастровий номер :01:001:1879, яка розташована по АДРЕСА_4 .

Зобов`язав Херсонську міську раду утриматися від вчинення дій шляхом заборони Херсонській міській раді в інтересах та на користь будь-якої особи, окрім ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчиняти будь-які надані законодавством України дії (приймати рішення), в тому числі, але не виключно, приймати рішення про: - надання будь кому дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - про затвердження таких проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по відношенню до земельних ділянок, які мають кадастрові номери :01:001:1903 площею 0,097 га, :01:001:1879 площею 0,0867 га., :01:001:1891 площею 0,991 га. та :01:001:1890 площею 0,1 га.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Херсонська міська рада подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що спір зачіпає цивільно-правові відносини. Тому, після розгляду судом справи залишається не вирішеним спір між позивачами та третіми особами про право надбання у власність земельних ділянок розташованих в АДРЕСА_3 .

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були належно сповіщені відповідно до статей 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини 2 статті 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно зі статтею 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 25 .02.2016 позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , через Центр надання адміністративних послуг м. Херсона звернулись із письмовими клопотаннями № № 114-3407-15 ( ОСОБА_1 ), № 114-340-15 ( ОСОБА_4 ), № 114-3409-15 ( ОСОБА_3 ) та № 114-3410-15 ( ОСОБА_2 ) на ім`я міського голови про надання їм кожному окремо дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 1 000 кв. м. (для кожного окремо з позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ), 992 кв. м. (для позивача ОСОБА_4 ) та 890 кв. м. (для позивача ОСОБА_3 ), для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та спору по АДРЕСА_1 .

На доданих ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до клопотань документах від 25 лютого 2016 зазначено про знаходження їх нерухомого майна у формі об`єкту незавершеного будівництва, яке складається з будівель та споруд, будівництво чого не завершене та яке не може відноситися до самочинного будівництва.

Позивачі вважають, що знаходження на земельних ділянках об`єктів незавершеного будівництва додатково свідчить про необхідність та існування у них всіх законодавчо визначених прав та охоронюваних Законом інтересів й у наданні їм дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо заявлених земельних ділянок, а також абсолютно нівелює можливість у існуванні на теперішній час чи то в наданні (набутті) в майбутньому у будь-якої іншої особи речових прав на такі земельні ділянки.

Рішенням XV сесії Херсонської міської ради VII скликання від 05.09.2017 № 884 згідно з пунктами 1.26, 1.27, 1.28 та 1.29 відмовлено ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в наданні їм дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність заявлених позивачами земельних ділянок відповідною площею для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та спору по АДРЕСА_1 на підставі ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України

На погляд позивачів рішення Херсонської міської ради про відмову у задоволенні їх клопотань та рішення органу місцевого самоврядування про задоволення заяв ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 29 вересня 2015 та 01 вересня 2015 з аналогічними, як у позивачів, клопотаннями, про надання їм дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно тих же земельних ділянок, на які позивачами заявлено було право на їх безоплатну приватизацію (також отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою) є незаконним та підлягає скасуванню.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку позивачі мають право безоплатно набути у власність із земель комунальної власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в містах-кожен окремо не більше 0,10 гектара, тобто 1 000 кв.м. і таке право їм гарантується. При цьому, судом не встановлено та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що право на безоплатну приватизацію заявлених позивачами земельних ділянок ними вже використано раніше.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Земельному кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу України, громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Пунктом «г» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України унормовано, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах-не більше 0,10 гектара, тобто 1 000 кв.м.

Згідно пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» в Україні», виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (підпункти «а», «б» частини першої цієї статті).

Наведені норми свідчать про те, що в даному випадку позивачі мають право безоплатно набути у власність із земель комунальної власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в містах-кожен окремо не більше 0,10 гектара, тобто 1 000 кв.м. і таке право їм гарантується. При цьому, судами не встановлено та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що право на безоплатну приватизацію заявлених позивачами земельних ділянок ними вже використано раніше.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачено статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України унормовано, що міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи 25.02.2016 позивачі звернулись із письмовими клопотаннями на ім`я міського голови про надання їм кожному окремо дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 1 000 кв. м. (для кожного окремо з позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ), 992 кв. м. (для позивача ОСОБА_4 ) та 890 кв. м. (для позивача ОСОБА_3 ), для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та спору по АДРЕСА_1 .

Херсонська міська рада зобов`язана була розглянути в місячний термін клопотання позивачів, поданих 25.02.2016, про надання їм кожному окремо дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з відповідними площами по АДРЕСА_1 та прийняти лише одне із рішень,- або ж надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або ж надати мотивовану відмову у його наданні.

Проте, Херсонська міська рада Херсонської області VII скликання пунктами 1.26, 1.27, 1.28, 1.29 рішення XV сесії від 05 вересня 2017 № 884 відмовила у задоволені поданих 25.02.2016 клопотань в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з відповідними площами по АДРЕСА_1 .

Тобто Херсонська міська рада Херсонської області розглянула клопотання позивачів майже через півтора року після їх звернення.

Отже, предметом спору в цій справі є рішення Херсонської міської ради про відмову в наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Питання, пов`язаного з визнанням права власності на земельну ділянку та оспорюванням права власності інших осіб, у позивачів не виникало.

Частинами 10 та 11 статті 118 ЗК України встановлено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Тобто, відповідно статті 118 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з органом місцевого самоврядування у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України(синної на момент виникнення спірних правовідносин);

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Аналіз наведених вище норм ЗК України, якими врегульована процедура безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність чи у користування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 120/1583/19-а.

Враховуючи зазначені норми матеріального права, апеляційний суд зазначає, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

У свою чергу, ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Одночасно, чинним законодавством не передбачене право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, відповідач рішенням № 884 відмовив у задоволені поданих 25.02.2016 клопотань в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з відповідними площами по АДРЕСА_1 без жодних посилань та підстав для такої відмови.

Варто зазначити, що частина 7 статті 118 ЗК України містить конкретний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність, проте відповідач жодної із них не зазначив.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення XV сесії Херсонської міської ради Херсонської області VII скликання від 05 вересня 2017 року за № 884 в частині відмови за пунктами 1.26,1.27,1.28,1.29 вказаного рішення в задоволенні клопотань позивачів в наданні дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, відповідною площею по АДРЕСА_1 прийняте з порушенням норм Земельного кодексу України, та не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним, оскільки належних мотивів та причин такої відмови у вказаному наказі не наведено.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові 23.01.2020 у справі № 0840/2979/18.

Отже, передача земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі № 545/808/17 та від 19.06.2019 у справі № 750/8511/17.

Додаткового колегія суддів наголошує, що за усталеною практикою Верховного Суду, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не створює для уповноваженого органу обов`язку надати таку земельну ділянку у власність чи у користування відповідної особи у подальшому (постанови Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №826/841/17 та від 29.08.2019 у справі №540/2441/18).

Матеріали справи не містять відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що на спірні земельні ділянки оформлені право власності, інші речові права іпотеки та обтяження .

Також матеріали справи не містять відомостей про реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивачів у даному випадку є визнання протиправним та скасування рішення XV сесії Херсонської міської ради Херсонської області VII скликання від 05 вересня 2017 за № 884 в частині відмови пунктами 1.26, 1.27, 1.28, 1.29 рішення XV сесії Херсонської міської ради Херсонської області VII скликання від 05 вересня 2017 № 884, яким їм відмовлено в задоволені поданих 25.02.2016 клопотань в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з відповідними площами по АДРЕСА_1 .

Визнання протиправним та скасування рішення XV сесії Херсонської міської ради Херсонської області VII скликання від 05 вересня 2017 за № 884 має наслідком зобов`язання відповідача повторно розглянути подане позивачами клопотання від 25 лютого 2016 року.

Що стосується посилання Херсонської міської ради на те, що надання позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою на земельні ділянки, котрі є сформованими, суперечитиме Земельному кодексу України та Закону України «Про державний земельний кадастр», що в розумінні ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України є та було підставою для відмови у наданні позивачам відповідних дозволів, то з цього приводу суд першої інстанції ґрунтовно зазначив про таке.

Зібрані по даній справі докази свідчать про те, що ті земельні ділянки, котрі вказувались позивачами в своїх доданих до клопотань від 25.02.2016 графічних матеріалах, на яких позначено місце розташування земельної ділянки, тобто викопіювання із кадастрового плану м. Херсона (масштабом 1:2000) в районі АДРЕСА_3 , де кожним з позивачів позначено було заявлену окрему земельну ділянку червоним кольором, дійсно в розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України вважаються сформованими як об`єкт цивільних прав, адже мають відповідні кадастрові номери, а саме::01:001:1903 площею 0,097 га, :01:001:1879 площею 0,0867 га., :01:001:1891 площею 0,991 га. та :01:001:1890 площею 0,1 га. з цільовим призначенням 02.01-для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), тип власності-комунальна. При цьому, їх державна реєстрація була проведена Міжрегіональним управлінням Держгеокадастру у м. Херсоні та Автономній Республіці Крим Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на підставі виготовлених землевпорядними організаціями, зокрема Науково-впроваджувальною фірмою «Нові технології» та ТОВ «Альянс» проектів землеустрою щодо їх відведення у власність третім особам, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Останні виступили замовниками виготовлення вказаних проектів землеустрою на підставі того, що вони також, які і позивачі, зверталися в свій час до Херсонської міської ради з аналогічними, як у позивачів, клопотаннями і, не отримавши протягом одного місяці від Херсонської міської ради відмови у видачі дозволу, в порядку ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України розпочинали процедуру безоплатної приватизації земельних ділянок.

Також, суд першої інстанції правильно відмітив, що ані норми Земельному кодексу України, ані Закону України «Про державний земельний кадастр» або інших нормативно-правових актів України не забороняють на вже сформовані земельні ділянки, право власності на які ні за ким не зареєстровано, видавати іншим особам, окрім тих, що стали первісними ініціаторами у розроблені відповідних проектів землеустрою, дозволи на розробку аналогічних проектів землеустрою. Такі висновки узгоджуються із вказаними в ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України вичерпними підставами у відмові в наданні дозволів, серед яких відсутня така підставі у наданні дозволу, як те, що бажана земельна ділянка вже сформована.

Окрім того суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що оскільки спірні земельні ділянки з моменту подання позивачами клопотань від 25.02.2016 і до прийняття судом по даній справі рішення вже сформовані, тобто пройшли державну реєстрацію і їм присвоєні відповідні кадастрові номери з відповідними площами, мова про що йшла вище, тому питання про надання позивачам зі сторони Херсонської міської ради дозволів на виготовлення проектів землеустрою має вирішуватися по відношенню до вже зареєстрованих (сформованих) земельних ділянок, адже виготовлення позивачами проектів землеустрою з тими площами, які ними зазначались в своїх графічних матеріалах (викопіювання із кадастрового плану м. Херсона (масштабом 1:2000) в районі АДРЕСА_3 , де кожним з позивачів позначено було заявлену окрему земельну ділянку червоним кольором) не призведе до повного та ефективного відновлення порушених прав позивачів і не дасть їм можливість в подальшому подавати ці проекти на затвердження до Херсонської міської ради з одночасним вирішенням питання про безоплатну передачу земельних ділянок у власність позивачам, оскільки неможливо буде провести їх державну реєстрації при вже діючих і зареєстрованих земельних ділянках. При цьому, така неможливість обумовлюється тим, що згідно з ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051 державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію лише у випадках: поділу чи об`єднання земельних ділянок-на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі даних про те, що протягом одного року Державному кадастровому реєстраторові органом державної реєстрації прав не надано відповідної інформації в порядку інформаційного обміну.

Тобто, зазначений перелік підстав скасування державної реєстрації земельних ділянок є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Що стосується частини рішення суду першої інстанції, яким зобов`язано Херсонську міську раду на пленарному засіданні сесії повторно розглянути подані ними 25.02.2016р. клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та за результатами такого повторного розгляду зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання їм таких дозволів, то з цього приводу слід зазначити про таке:

Так, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Положення Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, що були прийняті 11.03.1980 Комітетом Міністрів, передбачають, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреція - це елемент управлінської діяльності, пов`язаний з владними повноваженнями та їх носіями - органами державної влади та органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Попри те, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє, у судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує останнього вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Натомість, застосування такого способу захисту прав, свобод та інтересів позивача як зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, є правильним тоді, коли останній розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив у його задоволенні.

Тому, можна зробити висновок, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом владних повноважень на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт владних повноважень дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати його прийняти рішення з урахуванням оцінки суду.

Правові висновки аналогічного змісту у подібних правовідносинах були наведені у постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №821/925/18.

Колегія суддів зазначає, що суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність його рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом.

Відповідно до статті 118 ЗК України відповідач був зобов`язаний або надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу, але на законних підставах.

Враховуючи, що позивачі звернулися до відповідача зі всіма необхідними документами, судом перевірено підстави відмови та визнано їх такими, що не відповідають закону, а інших підстав відмови не встановлено, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанцій про те, що ефективним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання Херсонської міської ради Херсонської області прийняти рішення про надання дозволу: - ОСОБА_4 , на підставі поданого 25 лютого 2016 клопотання за № 114-3408-15 та доданих до нього документів, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,991 га., кадастровий номер :01:001:1891, яка розташована по АДРЕСА_4 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером :14:005:0045); - ОСОБА_1 , на підставі поданого 25 лютого 2016 клопотання за № 114-3407-15 та доданих до нього документів, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га., кадастровий номер :01:001:1890, яка розташована по АДРЕСА_1 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером :14:005:0045); - ОСОБА_2 , на підставі поданого 25 лютого 2016 клопотання за № 114-3410-15 та доданих до нього документів, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0970 га, кадастровий номер :01:001:1903, яка розташована по АДРЕСА_1 ; - ОСОБА_3 , на підставі поданого 25 лютого 2016 клопотання за № 114-3409-15 та доданих до нього документів, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0867 га., кадастровий номер :01:001:1879, яка розташована по АДРЕСА_4 .

Правові висновки аналогічного змісту у подібних правовідносинах були викладені у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №819/654/17.

Тому, висновок суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача на пленарному засіданні сесії повторно розглянути подані позивачами клопотання, є цілком обґрунтованим та такими, що узгоджуються з встановленими обставинами, фактами по справі та з нормами Закону і підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

На спростування доводів апелянта про те, що після розгляду судом справи залишається не вирішеним спір між позивачами та третіми особами про право надбання у власність земельних ділянок, а також те, що спір у даній справі зачіпає цивільно-правові відносини ,колегія суддів зазначає про таке.

Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 30.05.2018 у справі №826/5737/16, від 13.06.2018 у справі №307/2765/15-ц, від 28.11.2018 у справі №463/1865/17, від 15.05.2019 у справі №729/608/17, від 15.05.2019 у справі №352/1414/15-ц, від 12.06.2019 у справі №749/942/18, від 06.11.2019 у справі №509/1350/17 та інших.

Відтак, з огляду на те, що у третіх осіб в результаті реалізації рішення суб`єкта владних повноважень не виникло речового права на землю, Верховний Суд приходить до висновку, що у цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2020 року по справі № 340/1999/19 (К/9901/33707/19).

Так само і у справі, що розглядається матеріалами справи не підтверджено наявність речового права на спірні земельні ділянки третіми особами.

У разі виникнення цивільно-правового спору між позивачами та третіми особами, останні не позбавлені права звернутись до суду.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Водночас правові висновки суду щодо зобов`язання Херсонської міської ради утриматися від вчинення дій шляхом заборони Херсонській міській раді в інтересах та на користь будь-якої особи, окрім ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчиняти будь-які надані законодавством України дії (приймати рішення), в тому числі, але не виключно, приймати рішення про: - надання будь кому дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - про затвердження таких проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по відношенню до земельних ділянок, які мають кадастрові номери :01:001:1903 площею 0,097 га, :01:001:1879 площею 0,0867 га., :01:001:1891 площею 0,991 га. та :01:001:1890 площею 0,1 га позивачами під час звернення до суду першої інстанції не заявлялись і є вимогою на майбутнє, а рішення суду не може містити зобов`язання відповідача вчинити чи утриматися від вчинення дій на майбутнє.

Враховуючи те, що такий висновок суду першої інстанції є передчасним він підлягає виключенню із мотивувальної та резолютивної частини судового рішення.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції у відповідності до частини 4 статі 317 КАС України змінити, виключити із мотивувальної та резолютивної частини положення, в яких зобов`язано відповідача утриматися від вчинення певних дій.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2018 року по справі № 766/20776/17 змінити, виключивши з його мотивувальної та резолютивної частини положення, щодо необхідності зобов`язання Херсонської міської ради утриматися від вчинення дій шляхом заборони Херсонській міській раді в інтересах та на користь будь-якої особи, окрім ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчиняти будь-які надані законодавством України дії (приймати рішення), в тому числі, але не виключно, приймати рішення про: - надання будь кому дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - про затвердження таких проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по відношенню до земельних ділянок, які мають кадастрові номери :01:001:1903 площею 0,097 га, :01:001:1879 площею 0,0867 га., :01:001:1891 площею 0,991 га. та :01:001:1890 площею 0,1 га

В решті рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2018 року по справі № 766/20776/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 05 листопада 2021 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.