Справа № 344/18437/19
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 344/18437/19 пров. № СК-А/857/14023/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Большакової О.О., Гінди О.М.,

за участі секретаря судового засідання Рибачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства "Вестхім" на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року (суддя Григорук О.Б., м. Івано-Франківськ, повне судове рішення складено 28 вересня 2020 року) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Вестхім", третя особа на стороні позивача - Державна регуляторна служба України, до Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідачів - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, про визнання нечинними рішень та визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

ПП «Вестхім» у жовтні 2019 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи: Державна регуляторна служба України, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, у якому просило: визнати нечинними рішення Хриплинської сільської ради №1-29/2015, №2-29/2015 від 10.07.2015, №4-7/2016 від 08.07.2016, №33-16/2017 від 30.06.2017, №1-29/2018 від 27.06.2018, №4-37/2019 від 27.06.2019, №5-6/2016 від 13.05.2016, №40-33/2018 від 21.12.2018; визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області пов`язаних з формуванням та видачею витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок населеного пункту с. Хриплин на підставі рішення Хриплинської сільської ради №1-29/2015 від 10.07.2015 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Хриплин» за період з 01.01.2016 по 15.10.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Хриплинською сільською радою при прийнятті оскаржуваних рішень порушено правила прийняття регуляторних нормативно-правових актів, зокрема, протягом 2015-2019 років сільська рада не зверталась до Державної регуляторної служби України щодо погодження проектів рішень та їх затвердження, що є підставою для визнання нечинними рішень №1-29/2015 від 10.07.2015 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Хриплин»; №2-29/2015 від 10.07.2015, №4-7/2016 від 08.07.2016, , №33-16/2017 від 30.06.2017, №1-29/2018 від 27.06.2018, №4-37/2019 від 27.06.2019 «Про встановлення ставок земельного податку»; №5-6/2016 від 13.05.2016, №40-33/2018 від 21.12.2018 «Про затвердження Положення про оренду земельних ділянок комунальної власності у с. Хриплин». Крім того, рішення №1-29/2015 від 10.07.2015 «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель населеного пункту с. Хриплин» не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки окрім відсутності факту звернення до Державної регуляторної служби України щодо погодження проектів рішень та їх затвердження, пропущено місячний термін розгляду даної документації, як це передбачено статтею 23 Закону України «Про оцінку земель», та затверджено технічну документацію, яка згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації від 19.07.2013 №28, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2021 року у справі №344/18437/19 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ПП «Вестхім» в даному адміністративному позові є стороною (суб`єктом) спірних правовідносин з Хриплинською сільською радою, як самостійна юридична особа та, як засновник ВАТ «Пресмаш», права якого порушені, зокрема, рішенням Хриплинської сільської ради №1-29/2015 від 10.07.2015 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Хриплин». З огляду на вказане суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність порушеного права позивача, у зв`язку з чим безпідставно відмовив в задоволенні позову. При цьому суд першої інстанції не врахував, що Хриплинською сільською радою при прийнятті оскаржуваних рішень порушено правила прийняття регуляторних нормативно-правових актів, що є підставою для визнання таких рішень їх нечинними.

Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на правильність висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Інші учасники справи правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ПП «Вестхім» 22.08.2019 звернулося до Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області та Державної регуляторної служби України з запитом про надання інформації щодо прийняття рішень, актів, висновків, проектів, які стосуються технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с. Хриплин, які діяли з 2016 року включно та діють станом по даний час та рішення Хриплинської сільської ради «Про встановлення ставок земельного податку», «Про затвердження Положення про оренду земельних ділянок комунальної власності у с. Хриплин» (т. 1 а. с. 12).

З отриманої відповіді та доданих документів позивач дійшов висновку про прийняття Хриплинською сільською радою рішень №1-29/2015, №2-29/2015 від 10.07.2015, №4-7/2016 від 08.07.2016, №33-16/2017 від 30.06.2017, №1-29/2018 від 27.06.2018, №4-37/2019 від 27.06.2019, №5-6/2016 від 13.05.2016, №40-33/2018 від 21.12.2018 та рішення №1-29/2015 від 10.07.2015 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Хриплин» з грубими порушеннями вимог законодавства, з порушенням правил прийняття регуляторних нормативно-правових актів, у зв`язку з чим, на переконання позивача, такі акти є такими, що порушують права суб`єктів господарювання, постійних землекористувачів та ставить їх в умови гірші за інших суб`єктів, що є дискримінацією.

Не погодившись із правомірністю прийняття вказаних рішень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, судом першої інстанції встановлено відсутність порушеного права позивача оскаржуваними рішеннями, оскільки позивачем не доведено, що він є суб`єктом правовідносин, у яких застосовано чи буде застосовано оскаржувані рішення, й на момент розроблення технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель населеного пункту Хриплин Хриплинської сільської ради ПП «Вестхім» відсутній у переліку землекористувачів та землевласників.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частини 2 статті 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду

На підставі системного аналізу наведених вище приписів КАС України можна дійти висновку, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

При цьому відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №826/4406/16, від 15.08.2019 у справі №1340/4630/18.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що в ході розгляду справи судом не встановлено, що ПП «Вестхім» є суб`єктом правовідносин, у яких застосовано чи буде застосовано оскаржувані рішення, оскільки станом на момент розроблення технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель населеного пункту Хриплин Хриплинської сільської ради ПП «Вестхім» відсутній у переліку землекористувачів та землевласників.

При цьому, доказів, які б свідчили про те, що в подальшому позивач стане суб`єктом вказаних правовідносин суду не надано.

У позовній заяві та апеляційній скарзі позивач покликається на те, що має місце дискримінація суб`єктів господарювання, зокрема, ВАТ «Пресмаш», акціонером якого є ПП «Вестхім».

Однак колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що наявність у позивача корпоративних прав, зокрема те, що позивач є акціонером ВАТ «Пресмаш», у користуванні якого знаходиться земельна ділянка на території Хриплинської сільської ради, не дає підстав вважати ПП «Вестхім» учасником правовідносин, у яких застосовано чи буде застосовано оскаржувані рішення, оскільки оскаржувані позивачем рішення безпосередньо стосуються ВАТ «Пресмаш», як юридичної особи, яка не є стороною у цій справі.

Таким чином, в ході судового розгляду справи, у тому числі апеляційного розгляду, встановлено відсутність порушеного права позивача оскаржуваними рішеннями, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Вказане також стосується і позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області пов`язаних з формуванням та видачею витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок населеного пункту с. Хриплин на підставі рішення Хриплинської сільської ради №1-29/2015 від 10.07.2015 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Хриплин» за період з 01.01.2016 по 15.10.2019.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено, що ПП «Вестхім» є суб`єктом правовідносин, у яких застосовано чи буде застосовано оскаржувані рішення, а також те, що на момент розроблення технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель населеного пункту Хриплин Хриплинської сільської ради ПП «Вестхім» відсутній у переліку землекористувачів та землевласників населеного пункту Хриплин.

Таким чином, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження позивача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Вестхім" залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року у справі №344/18437/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. О. Большакова
О. М. Гінда
Повне судове рішення складено 04 листопада 2021 року