Справа № 380/6793/21
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2021 року

справа №380/6793/21
провадження № П/380/6883/21
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Я., представника позивача Кунтого Н.О., представника відповідача-1 Лузгіна К.ОЛ., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ухвали про роз`єднання позовних вимог №380/6670/21 від 23.04.2021 (а.с. 76-77) в провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач-1) з такими вимогами:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 , що полягають в невірному нарахуванні та виплаті в неповному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця для розрахунку із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 повідомив, що проходив військову службу в лавах Збройних Сил України, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) №8-РС від 25.11.2020 звільнений з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №248 від 11.12.2020 з 11.12.2020 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Позивач вказує, що відповідно до довідок, наданих командиром військової частини НОМЕР_2 про всі види та розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 з січня 2016 по жовтень 2020 року та архівної довідки №15/02-02 від 15.02.2021 з січня 2013 по грудень 2015 року індексація грошового забезпечення нараховувалася невірно та виплачувалась позивачу не в повному розмірі. Зокрема, за період з січня 2016 року по листопад 2018 року (включно) індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася взагалі.

Пояснюючи підстави звернення з позовом до військової частини НОМЕР_1 позивач стверджує, що у військової частини НОМЕР_2 відсутній фінансово-економічний відділ, тому вона перебуває на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 .

Суд ухвалою від 28.04.2021 відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (а.с. 79-81).

Представник позивача надав додаткові пояснення (а.с. 84-86), вказує, що відповідач невірно визначив базові місяці для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача. Представник позивача зазначив, що визначення базового місяця залежить від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року відповідно до постанови КМ України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», котра набрала чинності 01.01.2008. Зауважує, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації. У зв`язку з викладеним представник позивача вважає, що базовим місяцем для проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 є січень 2008 року, в якому постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

Відповідач, військова частина НОМЕР_1 , подала відзив на позовну заяву (а.с. 90-98), просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову. У відзиві ВЧ НОМЕР_1 посилається на те, що є неналежним відповідачем за позовом ОСОБА_1 , оскільки останній проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується наказом ВЧ НОМЕР_2 по стройовій частині №248 від 11.12.2020. Стверджує, що обов`язок проведення повного розрахунку з позивачем по всіх видах забезпечення покладений на ВЧ НОМЕР_2 , в якій позивач проходив службу, а не ВЧ НОМЕР_1 , як зазначено позивачем.

Відповідач подав клопотання про заміну неналежного відповідача ВЧ НОМЕР_1 на належного відповідача ВЧ НОМЕР_2 (а.с. 110-112), клопотання мотивовано аргументами, аналогічними до наведених вище у відзиві.

Суд ухвалою від 15.07.2021 залучив військову частину НОМЕР_2 (далі ВЧ НОМЕР_2 , відповідач-2) до участі у справі як співвідповідача, а також вирішив розглянути цю справу за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання (а.с.114-115).

На адвокатський запит представника позивача листом №93 від 05.02.2021 ВЧ НОМЕР_2 повідомила, що з 01.11.2020 ВЧ НОМЕР_2 зарахована на фінансове забезпечення ВЧ НОМЕР_3 , а з 01.01.2021 на фінансове забезпечення ВЧ НОМЕР_1 ; з 11.01.2019 фінансово-економічна служба ВЧ НОМЕР_2 скорочена в повному обсязі (а.с. 137).

Відповідач-1, ВЧ НОМЕР_1 надала суду підтверджуючі документи (а.с. 141,142), зі змісту яких відповідно до спільної Директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.09.2020 №д-321/7/дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2020 році», передбачено скорочення фінансово-економічних служб у військових частинах, зокрема у військовій частині НОМЕР_2 ; з 01.01.2021 військову частину НОМЕР_2 зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 . Представник відповідача -1 зазначив, що у випадку задоволення позовних вимог позивача ВЧ НОМЕР_1 буде виконувати рішення суду, оскільки здійснює фінансово-економічне забезпечення ВЧ НОМЕР_2 , разом з тим претензійно-позовна роботи виконується ВЧ НОМЕР_2 (а.с. 138-139).

Відповідач-2, ВЧ НОМЕР_2 , участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, скеровані на зареєстроване місце місцезнаходження відповідача процесуальні документи суду (а.с.119) повернуто поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Разом з тим, суд вжив додаткових заходів для оповіщення відповідача про розгляд справи за його участі та здійснив повторний виклик до суду шляхом завчасного розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку статті 130 КАС України (а.с.204). Уповноважений представник ВЧ НОМЕР_2 до суду не прибув, відповідач-2 по суті заявлених вимог не висловився, відзив на позовну заяву не подав, заяв чи клопотань процесуального характеру суду не надсилав. На підставі частини шостої статті 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд з`ясував зміст та підстави позовних вимог і заперечень на позов, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) проходив військову службу у лавах Збройних Сил України.

Відповідно до архівної довідки №15/02-02 від 15.02.2021, наданої Львівським територіальним архівним відділом Галузевого державного архіву МО України про нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2013 року по грудень 2015 року, позивачу за цей період нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення (а.с. 17). У зв`язку із збільшенням грошового забезпечення ОСОБА_1 за рахунок виплати додаткової грошової винагороди, відповідач визначив січень 2008 року, квітень 2013 року та січень 2014 року базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення (а.с. 17).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 №8-РС від 25.11.2020 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а відповідно до наказу №248 від 11.12.2020 з 11.12.2020 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 15).

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII. Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII). Згідно з статтею 1 цього Закону соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено в статті 12 Закону №2011-XII. Так, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з статтею 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі Закон №1282-XII).

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Стаття 4 Закону №1282-XII визначає підстави для проведення індексації. Згідно з частиною першою статті 4, в редакції від 02.12.2012, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Законом №911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинність з 01.01.2016, внесені зміни у частину першу статті 4 Закону №1282-XII цифри « 101» замінити цифрами « 103».

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частини друга четверта статті 4 Закону №1282-XII).

Частиною другою статті 5 Закону №1282-XII визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (частина перша статті 9 Закону №1282-XII).

Відповідно до норм статті 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок №1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1078, в редакції від 21.06.2012, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078, в редакції від 21.06.2012, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця.

09.12.2015 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі Постанова №1013). Ця постанова набрала чинності 15.12.2015 та відповідно до пункту 6 цієї постанови застосовується з 01.12.2015.

Відповідно до пункту 3 Постанови №1013 міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно було вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.

Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 до Порядку №1078 внесені зміни, пункт 5 викладено в новій редакції:
« 5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4.
У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.
Приклад обчислення суми індексації у разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції наведено у додатку 5.
У разі коли індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком, перевищив 10 відсотків, Кабінет Міністрів України приймає рішення про підвищення тарифних ставок (окладів) працівникам бюджетної сфери, органам державної влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів з урахуванням суми індексації, яка складається на момент підвищення.
Працівникам підприємств i організацій, які перебувають на госпрозрахунку, підвищення заробітної плати у зв`язку із зростанням рівня інфляції провадиться у порядку, визначеному у колективних договорах, але не нижче норм, визначених Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та положень цього Порядку.».

Постановою Кабінету Міністрів України №77 від 11.02.2016 внесені зміни в абзац другий пункту 11 Порядку №1078, цифри « 101» замінено цифрами « 103». Ці зміни, відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №77 від 11.02.2016, застосовуються з 1 січня 2016 року.

Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно з пп.2) пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

При прийнятті рішення суд виходить з таких мотивів:

нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено здійснення індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Індексація грошового забезпечення за своєю суттю є державною гарантією щодо оплати праці, метою якої є підвищення грошових доходів громадян (в межах прожиткового мінімуму) для компенсації подорожчання/зростання споживчих товарів і послуг внаслідок інфляції. Проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є обов`язком підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, у разі, коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Отже, важливим елементом алгоритму нарахування індексації є термін (так званий «базовий» місяць), від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, оскільки нарахування індексації розпочинається після досягнення цим індексом певного значення у відсотках (так званого «порогу»), визначеного законом.

Так, індексація грошових доходів населення починає нараховуватися, коли зростання індексу споживчих цін перевищує:

- 101 відсоток за період до 01.01.2016 (частина перша статті 4 Закону №1282-XII в редакції, що діяла до 01.01.2016);

- 103 відсотки за період після 01.01.2016 (частина перша статті 4 Закону №1282-XII зі змінами, внесеними Законом №911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинності 01.01.2016).

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 в редакції, що діяла до 01.02.2015, «базовим» місяцем для нарахування індексації вважався місяць, в якому відбулася одна із подій:

(1) підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, або

(2) зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

При цьому місяць, у якому відбулося підвищення, вважається «базовим» при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У зв`язку з прийняттям Постанови №1013, якою були внесені зміни серед іншого і до пункту 5 Порядку №1078, з 01.01.2016 істотно змінився порядок нарахування індексації, оскільки «базовим» місяцем (місяцем, від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, до досягнення ним порогу 103%) визначено місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не підвищення розмірів мінімальної заробітної плати чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімального розміру.
ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Збройних Сил України. В період 2013-2015 років відповідач здійснював нарахування індексації грошового забезпечення позивача. Спірним у цій справі є правильність визначення відповідачем «базового» місяця для здійснення нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 31.12.2015. Представник позивача стверджує, що визначення «базового» місяця залежить виключно від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), для цього періоду «базовим» місяцем повинен бути січень 2008 року, оскільки тоді набрало чинності рішення Уряду про встановлення посадових окладів військовослужбовців (Постанова КМУ №1294), що залишалися незмінними до березня 2018 року. Відповідач, відповідно до архівної довідки №15/02-02 від 15.02.2021, проводив нарахування позивачу індексація грошового забезпечення із визначенням січня 2008 року, квітня 2013 року та січня 2014 року базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення (а.с. 17).

Оцінюючи аргументи сторін суд визнає доводи позивача помилковими та відхиляє їх з огляду на такі мотиви:

Відповідно до чинної за спірний період (січень 2013 року по грудень 2015 року) редакції пункту 5 Порядку №1078 підвищення грошового забезпечення позивача (в тому числі за рахунок зростання будь-якої його складової) було підставою вважати місяць, у якому відбулося таке підвищення, «базовим» та, як наслідок, наново розпочинати процедуру обчислення зростання індексу споживчих цін до досягнення ним порогу (101%), а з наступного місяця (після досягнення цього порогу) нараховувати та виплачувати індексацію грошового забезпечення.

Даними архівної довідки підтверджується (а.с. 17) про те, що в період з квітня 2013 року по грудень 2015 року кілька разів істотно збільшувався розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , тому змінювався «базовий» місяць (квітень 2013 року, січень 2014 року) для нарахування індексації, наново розпочиналося обчислення зростання індексу споживчих цін до досягнення ним порогу 101%, а після досягнення цього порогу здійснювалося нарахування індексації до чергового зростання грошового забезпечення і т.д.

Оцінюючи аргумент позивача, що визначення базового місяця залежить від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року відповідно до Постанови №1294, тому цей місяць є «базовим» тому для проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 суд зауважує таке:

Відповідно до норм Порядку №1078 в редакції, що діяла до грудня 2015 року, «базовим» місяцем вважався місяць, в якому відбулося (1) підвищення мінімальної зарплат, пенсій, стипендій, виплат із соціального страхування чи (2) зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). З прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати (грошового забезпечення) та інших доходів населення. Пункт 5 Порядку №1078 в редакції Постанови №1013, пов`язує початок обчислення зростання індексу споживчих цін з місяцем, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою.

Міністерство соціальної політики України в листі від 28.04.2016 №201/10/137-16 роз`яснило, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Суд враховує, що розмір посадового окладу за посадою позивача, як і будь-якого іншого військовослужбовця в Україні, був визначений постановою КМУ №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007, якою затверджені схеми посадових окладів військовослужбовців за посадами. Постанова №1294 набрала чинності 01.01.2008. Наступне підвищення окладів військовослужбовців відбулося 01.03.2018, коли набрала чинності постанова КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. №704.

Таким чином, в контексті нової редакції Порядку №1078 січень 2008 року слід вважати «базовим» місяцем для обчислення індексації починаючи з 01.01.2016, тобто з наступного місяця після запровадження описаного нового правового регулювання, що набрало чинності в грудні 2015 року.

Постанова №1013 не містить вказівок про те, що її положення застосовуються до правовідносин щодо нарахування індексації за період до набрання нею чинності (тобто зворотна дія в часі). З огляду на це твердження позивача щодо визначення січня 2008 року базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з січня 2013 по грудень 2015 рр. є помилковими.

Позивач не навів інших доводів, які б спростували б правильність проведених відповідачем нарахувань індексації за спірний період. За таких обставин суд дійшов висновку, що аргументи позивача не доводять помилковості дій відповідача щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з січня 2013 по грудень 2015 року, тому в задоволенні позовних вимог за цей період слід відмовити з мотивів їх безпідставності.

Оскільки сторони не надали доказів понесення ними судових витрат, а позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлене 04.11.2021.

Суддя Москаль Р.М.