Справа № 120/6505/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

27 жовтня 2021 р. Справа № 120/6505/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши письмово в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення відповідача від 22.03.2021 №13 про відмову у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Тому, з метою призначення такої пенсії, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 25.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та запропоновано відповідачу подати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали відзив на позовну заяву (відзив).

05.08.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначено, що для підтвердження права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку позивач надав: уточнюючу довідку №38 від 01.03.2021, видану Воробіївською сільською радою Немирівського районі Вінницької області, згідно якої, позивач був зареєстрований та постійно проживає у АДРЕСА_1 з 17.06.1986 по 21.04.1990 та з 26.12.1993 по 31.12.2014; село Воробіївка Немирівського району Вінницької області віднесене до 01.01.2015 населених пунктів четвертої зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок аварії на ЧАЕС, посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії серія НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, після опрацювання наданих Позивачем документів, фактично він перебував (працював) в зоні посиленого радіологічного контролю 3 роки 10 місяців 4 дні. Тобто, станом на 01.01.1993, у Позивача відсутній необхідної тривалості період постійного проживання чи роботи у зоні посиленого радіологічного контролю має бути не менше ніж 4 роки, як передбачено п.2 ст. 55 Закону №796.

Тому, Головним управлінням, через відсутність правових підстав, та згідно чинного законодавства, було відмовлено Позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зі зменшенням пенсійного віку згідно п.2 ст. 55 Закону України ,, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 4, тому вважає, що має право пенсію по віку зі зниженням пенсійного віку на 4 роки.

Позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До заяви позивач надав уточнюючу довідку № 38 від 01.03.2021, видану Воробіївською сільською радою Немирівського району Вінницької області, згідно якої, він був зареєстрований та постійно проживає у АДРЕСА_1 в періоди з І7.06.1986 по 21.04.1990 включно та з 26.12.1993 по 31.12.2014; село Воробіївка Немирівського району Вінницької області віднесене до 01.01.2015 населених пунктів четвертої зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок аварії на ЧАЕС. Посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії серія НОМЕР_1 .

Спірним рішенням від 22.03.2021 № 13 позивачу відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з підстав того, що надані Позивачем документи підтверджують, що фактично він перебував (працював) в зоні посиленого радіологічного контролю 3 роки 10 місяців 4 дні. Тобто, станом на 01.01.1993, у Позивача відсутній необхідної тривалості період постійного проживання чи роботи у зоні посиленого радіологічного контролю - не менше ніж 4 роки, як передбачено п.2 ст. 55 Закону №796.

З таким рішенням відповідача позивач не погоджується, вважає його незаконним та необґрунтованим, а тому звернулася до суду з позовною заявою з метою його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (частина 1, 2 статті 5 Закону № 1058). Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених Законом № 1058, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивно забруднених території, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ).

Відповідно до частини 2 статті 55 Закону №796-ХІ1 особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зменшення віку на 2 роки за умови постійного проживання чи роботи у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986 року незалежно від часу проживання чи роботи в цей період та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до частини 3 статті 55 Закону №796-ХІІ призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 55 Закону №796-ХІІ пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Тобто, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі частини 2 статті 55 Закону України №796-XII від 28.02.1991 - є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні радіологічного контролю протягом чотирьох років з моменту аварії до 01 січня 1993 року.

Статтею 14 Закону №796-ХІІ визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій. До них, зокрема, належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше чотирьох років, - категорія 4.

Документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (частина 3 статті 65 Закону №796-ХІІ).

За змістом частин третьої та четвертої статті 15 Закону №796-ХІІ підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 6 Порядку видачі посвідчення, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 №501 (чинного на час видачі позивачу посвідчення, далі - Порядок №501), громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

Відповідно до пункту 10 Порядку №501, посвідчення видається, зокрема, громадянам, які постійно проживають або працюють у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка.

Аналіз вищенаведених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства дає підстави стверджувати, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, статус особи, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю 4 категорії та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, є відповідне посвідчення.

Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Таку ж правову позицію підтримує Верховний Суд у постановах від 11.09.2019 року по справі № 205/8713/16-а, від 25.1 1.2019 року по справі № 464/4150/17. від 09.01.2020 року по справі № 363/3976/16-а, від 26.03.2020 року по справі № 652/610/16-а, від 18.06.2020 року по справі № 75 1/2738/17, які в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, враховані судом у спірних правовідносинах.

Так, 20.01.1993 було видано позивачу посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії серія НОМЕР_1 .

Суд констатує, що матеріали справи не містять доказів визнання недійсним цього посвідчення як на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії, так і на час розгляду цієї справи.

З урахуванням викладеного суд не приймає до уваги висновки відповідача, покладені в основу спірного рішення щодо відсутності підстав для призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку з огляду на невиконання позивачем умов проживання або роботи у зоні радіологічного контролю - 4 роки до 01.01.1993 року та зазначає, що саме посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, у тому числі, й щодо призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Також у спірному рішенні зазначено, що надані Позивачем документи підтверджують, що фактично він перебував (працював) в зоні посиленого радіологічного контролю 3 роки 10 місяців 4 дні. Тобто, станом на 01.01.1993, у Позивача відсутній необхідної тривалості період постійного проживання чи роботи у зоні посиленого радіологічного контролю - не менше ніж 4 роки, як передбачено п.2 ст. 55 Закону №796.

Проте, з такими твердженнями відповідача суд не погоджується та ще раз наголошує, що основним документом - є саме посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серія НОМЕР_1 , яке видавалося лише за умови, що станом на 1 січня 1993 року такий громадянин проживав у цій зоні не менше чотирьох років.

Отже, суд погоджується із доводами позивача, що належними і допустимими доказами того, що позивач станом на 01.01.1993 проживав та працював на території зони посиленого радіологічного контролю не менше 4 років, є отримане ним у відповідності до законодавства України Чорнобильське посвідчення 4 категорії.

На підставі вищевикладеного, спірне рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку згідно з статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправним, а тому наявні підстави для його скасування.

Водночас надаючи оцінку вимогам позивача зобов`язального характеру, необхідно зазначити, що згідно частини четвертої 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як вже встановлено судом та зазначалось вище, спірне рішення, яким відмовлено у призначені пенсії позивачу є протиправним.

За таких обставин, суд вважає необхідним зобов`язати суб`єкта владних повноважень, розглянути повторно заяву ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 22.03.2021 року № 13 про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на умовах визначених статтею 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із зменшенням пенсійного віку, як особі, віднесеної до категорії 4 постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву від 22.03.2021 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на умовах визначених статтею 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Код ЄДРПОУ-13322403, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар