Справа № 2-а-6957/11
Суддя: Фетісов М. В.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 04.11.2021
Справа № 2-а-6957/11
Провадження № 6-а/334/14/21
УХВАЛА

про зміну способу і порядку виконання рішення

04 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зюбрицького Антона Валентиновича про встановлення способу і порядку виконання рішення суду,

встановив:

старший державний виконавець ВПВР УЗПВР у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зюбрицький А.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить змінити спосіб виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2011 по справі № 2-а-6957/11 на стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нараховану ОСОБА_1 заборгованість із виплати пенсії у сумі 21862,82 гривні.

Заяву обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 66506624 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-6957/11, виданого 21.05.2014 Запорізьким окружним адміністративним судом про: Зобов`язати відповідача призначити пенсію та провести перерахунок виплат позивачу державної та додаткової пенсії як інваліду ІІІ групи у відповідності до ст. 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку державної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян по основній пенсії з 02.02.2011 та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з 14.12.2010 з розрахунку 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, з урахуванням виплачених сум. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя, від 21.01.2021 замінено стягувача на ОСОБА_1 . Постановою державного виконавця від 16.08.2021 було відкрито виконавче провадження. Листом від 07.09.2021 боржник повідомив про часткове виконання рішення суду в частині перерахунку у сумі 21862,82грн. До листа боржником, в якості підтвердження часткового виконання рішення суду в частині нарахування пенсії надано копію розрахунку. Проте, виплату нарахованої суми пенсії боржником не здійснено з посиланням на відсутність відповідного фінансування коштів із державного бюджету. Оскільки Управління є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів державного бюджету, тому виходячи із вищевикладеного, примусове списання коштів з рахунків Управління, для подальшого повного виконання рішення суду може бути здійснено виключно органами Казначейства. Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов`язального характеру, унеможливлюють виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. У зв`язку із тим, що резолютивна частина вищевказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобов`язального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувана, а органами Казначейства виконуються рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів стягувач не має можливості для подальшого повного виконання рішення суду пред`явити його на виконання до органів Казначейства. Таким чином, на теперішній час для подальшого виконання рішення суду наявні, передбачені законодавством обставини, що ускладнюють виконання судового рішення.

В судове засідання учасники справи, будучи повідомленими належним чином про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились. Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення. Вказане питання може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту, при цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках, але зі змісту заяви вбачається, що фактично заявник просить змінити судове рішення, яке набрало чинності.

Тобто, підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належними чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2011 (справа № 2-а-6957/11) в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та вчинення певних дій було відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2013 вищевказана постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2011 була скасована. Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та вчинення певних дій задоволений. Дії УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку та виплаті як інваліду 3 групи державної та додаткової пенсії, згідно зі ст.50, ст.54 Закону України «про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано протиправними та зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити пенсію та провести перерахунок виплат позивачу державної та додаткової пенсій як інваліду III групи у відповідності до ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку державної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян по основній пенсії з 02.02.2011 року та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з 14.12.2010 року з розрахунку 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, з урахуванням виплачених сум.

21.05.2014 по вказаній справі Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист зі строком пред`явлення до 08.04.2015.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Немною С.В. було відкрито виконавче провадження № 443299996 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2014 відмовлено в задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання рішення від 05.08.2011 з «зобов`язання» на «стягнення» з Управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_2 як інваліду III групи у відповідності до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку державної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян по основній пенсії з 02.02.2011 року та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з 14.12.2010 року з розрахунку 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням виплачених сум у сумі 21862,82 гривні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2020 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони та поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2021 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-а-6957/14 був замінений стягувач з ОСОБА_2 на його дружину ОСОБА_1 . Цією ж ухвалою в задоволенні заяви ОСОБА_3 на поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання було відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2021 була задоволена заява ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зюбрицького А.В. було відкрито виконавче провадження № 66506624 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі № 2-а-6957/11.

06.10.2021 старший державний виконавець звернувся до суду з заявою про заміну способу і порядку виконання судового рішення від 05.08.2011 у справі №2-а-6957/11.

Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.09.2021, на який посилається заявник, ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії (розмір заборгованості склав 21862,82 гривні). Управління є бюджетною установою і вправі здійснювати бюджетні платежі тільки за наявності відповідного бюджетного призначення. Управління не являється розпорядником коштів, а фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету. Враховуючи це, сума, нарахована за рішенням суду стягувачу, не може бути виплачена за рахунок коштів ПФУ без відповідного фінансування з Державного бюджету України. Пенсійний фонд України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок і підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду України», згідно із якою Пенсійному фонду України виділяються кошти на виплату пенсій у розмірах, визначених законодавством (головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України). Виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України. Отже судове рішення було виконано боржником у повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому ВП № 66506624 від 16.08.2021 підлягає закінченню відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно законами України про Державний бюджет на відповідний рік.

Відповідно до положень закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначення порядку та розмірів соціальних виплат віднесено до відання Кабінету Міністрів України. Виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Управління не являється розпорядником коштів, а фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Зазначене вище знайшло своє відображення і у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012, атому Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району діє виключно в рамках діючого законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 378 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення виконавець може звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Ця норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2013 року № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, також у разі якщо рішення суду, зазначене в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», що набрав чинності 01.01.2013 року, мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з нормами вищезазначеного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 30.01.2013.

На думку суду, викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, істотно змінять зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не повинен змінювати зміст резолютивної частини та не повинен змінювати спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Державний виконавець, звернувшись з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення, ухваленого Ленінський районним судом м. Запоріжжя 05.08.2011 у справі № 2а-6957/11 фактично просить змінити не спосіб і порядок виконання постанови суду, а саме судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження судом під час прийняття цієї постанови.

Таким чином, заява державного виконавця не підлягає задоволенню, оскільки в разі її задоволення фактично буде змінено спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи, та зміст резолютивної частини постанови суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Аналогічну позицію висловив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 12.02.2014 року у справі № К/800/598/14. В ухвалі колегія суддів наголошує, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами), і звертає увагу судів першої інстанції на те, що змінюючи спосіб виконання постанови суду у аналогічних справах, вони фактично змінюють її суть, що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції і є неприпустимим.

Керуючись ст. 248, 250, 256, 378 КАС України, суд

постановив:

у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: