Справа № 300/2633/21
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 300/2633/21 пров. № А/857/16945/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Большакової О.О., Кушнерика М.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі № 300/2633/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Скільським І.І. в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області 23 липня 2021 року в порядку письмового провадження, дата складення повного тексту судового рішення не зазначена), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі також ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування до трудового стажу періоду роботи у Харчосмаковій фабриці Снятинського райхарчокомбінату з 17.08.1962 по 25.11.1965 на посаді різноробоча;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати до загального трудового стажу період роботи у Харчосмаковій фабриці Снятинського райхарчокомбінату з 17.08.1962 по 25.11.1965 на посаді різноробоча та провести з 15.01.2021 перерахунок пенсії за віком, нарахувати та виплатити недоотримані суми пенсії.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила позивач, яка покликаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для вирішення спору, прийняття рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права, просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року та постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що відповідачем безпідставно не зараховано до трудового стажу період роботи у Харчосмаковій фабриці Снятинського райхарчокомбінату (реорганізовано у ТОВ «Княжин») з 17.08.1962 по 25.11.1965, у зв`язку з відсутністю відповідного запису у трудовій книжці та не підтвердження даного періоду роботи архівними документами.

Вважає, що Комісія з розгляду питань, пов`язаних з підтвердженням наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка діє при ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не є суб`єктом системи пенсійного забезпечення, а тому лист відповідача від 09.02.2021 є відмовою у зарахуванні до трудового стажу спірного періоду роботи суб`єкта Пенсійного фонду України.

Відповідач вважає апеляційну скаргу на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі № 300/2633/21 безпідставною, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та з 09.07.2001 отримує пенсію за віком відповідно до статті 12 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (надалі також - Закон № 1788-ХІІ).

21.01.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про зарахування до трудового стажу періоду її роботи у ТОВ «Княжин» (Харчосмакова фабрика) за період з 1961 по 1966 роки.

Листом від 09.02.2021 № 545-309/Н-02/8-0900/21 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки у поданій довідці від 08.12.2020 № 801/04-01, виданій архівним відділом Снятинської РДА, відсутні відомості про підтвердження періоду її роботи у ТОВ «Княжин» з 1959 по 1966 роки.

Позивач, вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до трудового стажу спірного періоду роботи, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відмовляючи позивачу в зарахуванні до трудового стажу періоду роботи у Харчосмаковій фабриці Снятинського райхарчокомбінату з 17.08.1962 по 25.11.1965, діяло правомірно та обґрунтовано.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції і надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі також - Закон № 1058-IV), Законом № 1788-ХІІ.

Приписами статті 56 Закону № 1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

На виконання статті 62 Закону № 1788-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі також Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В силу вимог абзацу першого пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Водночас за приписами пункту 2 Порядку № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 159/4315/16-а та від 26.04.2021 у справі № 348/2180/16-а

Згідно з пунктом 17 Порядку № 637 За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Разом з тим, відповідно до пункту 18 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Для підтвердження спірних періодів роботи, територіальний орган Пенсійного фонду України запрошує та опитує свідків. Результати опитування свідка оформляються Актом опитування свідка.

Акти опитування свідків (заяви свідків) та копії документів про їх роботу за час, щодо якого вони підтверджують роботу заявника, додаються до заяви про підтвердження стажу та передаються на розгляд Комісії, яка приймає рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що трудова книжка НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , заведена 27.01.1975 та не містить запису про період її роботи у Харчосмаковій фабриці Снятинського райхарчокомбінату (ТОВ «Княжин») у 1961-1966 роках.

Також відповідно до довідки архівного відділу Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 08.12.2020 № 801/04-01 накази з особового складу по ТОВ «Княжин» (Харчосмакова фабрика) та книги по нарахуванню заробітної плати за 1959-1966 в архівний відділ на збереження не надходили.

Колегія суддів звертає увагу, що за відсутності документів з інших причин трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. При цьому обов`язково необхідно надати довідку архіву про відсутність відомостей про роботу заявника.

Позивач звернулась до ГУ ПФУ із заявою про зарахування до стажу періоду роботи в ТОВ «Княжин» (Харчосмакова фабрика) у 1961-1966 роках та додала вищезазначену архівну довідку про відсутність первинних документів.

Апеляційний суд наголошує, що механізм подання та розгляду документів для призначення чи перерахунку пенсій врегульований Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (надалі також Порядок 22-1).

Згідно з пунктом 4.1 Порядку № 22-1 заяви про перерахунок пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1.9 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (пункт 4.7 Порядку № 22-1).

Листом від 09.02.2021 №545-309/Н-02/8-0900/21 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки у поданій довідці від 08.12.2020 № 801/04-01, виданій архівним відділом Снятинської РДА, відсутні відомості про підтвердження періоду її роботи у ТОВ «Княжин» з 1959 по 1966 роки.

Разом з тим, у даному листі немає жодної інформації щодо роботи Комісії з розгляду питань, пов`язаних з підтвердженням наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній чи роз`яснення позивачу про можливість опитування свідків, які б знали позивача по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації і могли підтвердити факт роботи позивача у спірний період, відібрання заяв свідків з копіями документів про їх роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу позивача та їх передачу Комісії з розгляду питань, пов`язаних з підтвердженням наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У розрізі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу в зарахуванні до трудового стажу спірного періоду роботи, діяв недобросовісно та необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача. Належних доказів того, що ним були належним чином, добросовісно виконані положення Порядку № 22-1 і зокрема щодо роз`яснення позивачу можливості доведення частини трудового стажу показаннями свідків, відповідач суду не надав.

Враховуючи похилий вік позивача, її необізнаність з порядком дій пенсійного органу щодо підтвердження трудового стажу, апеляційний суд вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про правильність дій відповідача через відсутність доказів самостійного ініціювання позивачем перед відповідачем процедури доказування її трудового стажу.

Суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати свої права.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці, яка є для них основним джерелом існування.

Таким чином, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та правомірність відмови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області в зарахуванні до трудового стажу періоду роботи позивача у Харчосмаковій фабриці Снятинського райхарчокомбінату з 17.08.1962 по 25.11.1965 та, відповідно, про відмову у задоволенні позову.

Відтак, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення підлягає скасуванню, позов частковому задоволенню, а саме в частині визнання протиправними дій відповідача щодо неналежного розгляду заяви позивача про зарахування до її трудового стажу періоду роботи у Харчосмаковій фабриці Снятинського райхарчокомбінату з 17.08.1962 по 25.11.1965 на посаді різноробоча.

Разом з тим, вимога про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати до загального трудового стажу період роботи у Харчосмаковій фабриці Снятинського райхарчокомбінату з 17.08.1962 по 25.11.1965 на посаді різноробоча та провести з 15.01.2021 перерахунок пенсії за віком, нарахувати та виплатити недоотримані суми пенсії є передчасною з огляду на наступне.

Відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати пенсії або прийняття рішення про відмову у їх видачі, а тому суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Повнота захисту полягає в ефективності відновлення прав позивача, а тому для захисту порушеного права, суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії у порядку, визначеному Законом. Такий спосіб захисту порушеного права випливає з Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи N R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді.

Оскільки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області неналежно розглянуто заяву позивача, без з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення заяви, без роз`яснення можливості опитування свідків, які б знали позивача по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації і могли підтвердити факт роботи позивача у спірний період, колегія суддів вважає належним та ефективним способом захисту порушеного права зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про зарахування до трудового стажу спірного періоду роботи з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню, та незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції у справі, що розглядається не дав належної оцінки встановленим обставинам, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати прийняттям постанови про задоволення адміністративного позову частково.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі № 300/2633/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про зарахування до її трудового стажу періоду роботи у Харчосмаковій фабриці Снятинського райхарчокомбінату з 17.08.1962 по 25.11.1965 на посаді різноробоча.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про зарахування до трудового стажу періоду роботи у ТОВ «Княжин» (Харчосмакова фабрика) за період з 1961 по 1966 роки з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. О. Большакова
М. П. Кушнерик