Справа № 380/8588/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 380/8588/21 пров. № А/857/15884/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Гулкевич І.З.), прийняте в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м.Львові 08 липня 2021 року у справі №380/8588/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

28.05.2021 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, просила: визнати протиправними дії щодо застосування при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2021 осучасненого показника середньої заробітної плати в Україні з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки, що становить 5426,60 грн.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати з 01.03.2021 пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року призначення такої пенсії 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виплата пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу», не входить до правового регулювання цього Закону, а регулюється виключно Законом України «Про державну службу», оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб. Суд першої інстанції вказав, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом. Суд першої інстанції зазначив, що переведення позивача з пенсії держслужбовця на пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» проведено без заяви позивача. Суд першої інстанції дійшов висновку, що при обрахунку позивачу пенсії за віком відповідно до вимог статті 40 Закону № 1058-ІV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати працівників в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року відповідного призначення такої пенсії.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що з 30.07.2012 позивачу призначено пенсію відповідно до Закону № 1058-ІV, а з 15.04.2013 переведено на пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ. Скаржник вказує, що пенсія призначення лише один раз, а в подальшому можливо лише переводити особу з одного виду пенсії на інший. Скаржник зазначає, що в разі переведення із пенсії, призначеної відповідно до Закону №3723, на пенсію відповідно до Закону №1058, застосовується показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015 і 2016 роки 3764,40 грн., збільшений на коефіцієнт підвищення 1,17 і 1,11, який становить 4888,83 грн. Скаржник вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви позивача.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), в силу приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 30.07.2012, до 15.04.2013 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а з 15.04.2013 переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

01.03.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області за результатами опрацювання особового рахунку ОСОБА_1 переведено з пенсії державного службовця, обчисленої за нормами Закону України «Про державну службу» №3723, на пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058, як більш вигідніше.

11.03.2021 позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про надання інформації з врахуванням яких показників стажу та заробітної плати призначено 01.03.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом №3480-2765/М-52/8-1300/21 від 31.03.2021 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило ОСОБА_1 , що за результатами опрацювання особового рахунку встановлено, що доцільно з 01.03.2021 здійснити переведення з пенсії державного службовця, обчисленої за нормами Закону України «Про державну службу» №3723, на пенсію за віком згідно з Законом №1058. При цьому врахована середня заробітна плата за 2014-2016 роки, із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,17, 1,11, 1,11 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 (зі змінами) - 5426,60 грн., що передбачено пунктом 4-3 розділу XV Закону №1058.

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправними, ОСОБА_1 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до долучених до матеріалів справи копій матеріалів пенсійної справи позивача на підставі заяви від 17.07.2012 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на загальних умовах, а на підставі заяви від 15.04.2013 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу станом на переведення позивача на пенсію у 2013 році за віком визначалось положеннями Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII у відповідній редакції, відповідно до статті 37 якого на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З 01.03.2021 пенсію позивача визначено відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) у відповідній редакції, статтею 9 якого встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина 1 статті 10 Закону №1058-IV).

З 11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким розділ XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV доповнено пунктами 4-3, 4-7 такого змісту:

« 4-3 Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.»;

« 4-7 Особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до Законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.»

Отже, з аналізу наведених норм вбачається можливість автоматичного переведення осіб, яким пенсія призначена, зокрема, за Законом №3723-XII, на пенсію на загальних умовах за Законом №1058-IV, у тому разі, якщо розмір пенсії, умовно розрахованої для таких осіб за Законом №1058-IV із застосуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, виявиться більшим, ніж той, який ці особи фактично отримують за Законом №796-ХІІ.

Таким чином, позивача з 01.03.2021 автоматично переведено на пенсію за віком згідно з Законом №1058-IV як більш вигідний варіант з нарахуванням пенсійної виплати з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2014 - 2016 роки, що здійснено з метою впровадження єдиних підходів для обчислення пенсій відповідно до норм Закону №1058-IV держслужбовцям та за своєю суттю не є ані новим призначенням пенсії (стаття 40 Закону №1058-IV), ані переведенням з одного виду пенсії на інший (частина 3 статті 45 Закону №1058-IV).

Згідно з положеннями статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII запроваджено автоматичний перерахунок усіх пенсій, зокрема і тих, що призначені за Законом №3723-XII, та в разі збільшення такої - автоматичне переведення пенсії на умовах, передбачених Законом №1058-ІV, а тому суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що у спірному випадку мало місце призначення позивачу іншої пенсії за іншим законом та, як наслідок, щодо протиправності застосування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області при обчисленні пенсії позивачу показників середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до абзацу 2 пункту 4-7 Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України, зокрема, «Про державну службу», із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява, що не позбавляє позивача права у випадку не згоди з розміром перерахованої пенсії повернутись до попереднього способу розрахунку такої за нормами Закону України «Про державну службу».

Отже, провівши перерахунок пенсії позивача відповідач діяв правомірно, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо покликань позивача та суду першої інстанції на позиції Верховного Суду, то такі, на переконання суду апеляційної інстанції, не можуть бути враховані при вирішені цього спору та застосовані до спірних правовідносин, оскільки сформовані за відмінних фактичних обставин, до набрання чинності попередньо зазначених змін до Закону №1058-ІV, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі №380/8588/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей