Справа № 340/1254/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 340/1254/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 р. (суддя: Пасічник Ю.П) в адміністративній справі №340/1254/21 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Кіровоградській області, про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просила визнати протиправними та скасувати постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області №391/11/11/РРО//ТД-ФС, №391/11/11/ 8/ІП-ФС від 10 березня 2021 р. про накладення на неї штрафів на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України в розмірі 60000,00 грн. та 6000,00 грн.

В обґрунтування позову вказувалось, що відомості, викладені в акті перевірки від 08.02.2021 №391/11/11/РРО/ ГУ ДПС у Кіровоградській області, підлягали перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи управлінням Держпраці у Кіровоградській області. Викладені в акті перевірки відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства про працю.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції. Скаржник вказує, що за умови відсутності існування трудових відносин, відсутня й передумова для притягнення роботодавця до відповідальності згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 236 КЗпП України. Крім того, відомості, викладені в акті перевірки, підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи Управлінням Держпраці, оскільки ці відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства про працю.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обгрунтоване, та зазначає, що спірні постанови №391/11/11/РРО//ТД-ФС, №391/11/11/ 8/ІП-ФС від 10 березня 2021 р. прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивач 15.02.2021 була повідомлена про отримання акту перевірки №391/11/11/РРО/ НОМЕР_1 від 08.02.2021, розгляд справи проведено 10.03.2021 у відповідності до Порядку № 509.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно

до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене

судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області 05 лютого 2021 р. здійснено фактичну перевірку за місцем здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_1 . Результати перевірки оформлені актом №391/11/11/РРО/ НОМЕР_1 від 08 лютого 2021р., яким встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 приписів постанови Кабінету Міністрів України №413 від 17 червня 2015 р., в частині неподання до органів ДПС повідомлення про прийняття працівника на роботу та статей 21, 24 Кодексу законів про працю України, в частині допущення до роботи працівника, без укладення трудового договору. Вказані висновки ґрунтуються на тому, що згідно даних інформаційних систем ГУ ДПС у Кіровоградській області станом на 05 лютого 2021 р. у позивача відсутні наймані працівники. Разом з тим, на момент проведення перевірки продаж товару здійснювала ОСОБА_2 . Будь-яких документів, які б свідчили про трудові взаємовідносини з даною особою позивачем не надано. На підставі даного акту та відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України 10 березня 2021 р. Управлінням Держпраці у Кіровоградській області прийнято постанови №391/11/11/РРО//ТД-ФС, №391/11/11//ІП-ФС, якими на ФОП ОСОБА_1 накладено штрафи в розмірі 60 000,00 грн. та 6000,00 грн. відповідно,

Не погодившись з даними постановами позивач звернувся до суду з позовом щодо визнання їх протиправними та скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірних постанов.

Позивачем поставлено під сумнів правомірність застосування спірними постановами штрафу виключно на підставі акту податкової перевірки без здійснення відповідачем контрольного заходу.

Колегія суддів зазначає, що механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення визначено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013.

Пунктом 2 Порядку №509 передбачено, що штрафи накладаються керівниками територіальних органів Держпраці на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 3 Порядку).

Як свідчать наявні у справі матеріали, відповідач після отримання від ГУ ДПС у Кіровоградській області Акту фактичної перевірки №391/11/11/РРО/32383/008 від 08.02.2021 направив 16.02.2021 на адресу позивача відповідне повідомлення (а.с.24). Позивач, у свою чергу, до 10.03.2021 жодних документів на спростування викладених в акті податкової перевірки порушень законодавства про працю до відповідача не направила. Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем також не надано доказів на підтвердження доводів протиправності спірних постанов.

Разом з тим, в акті податкової перевірки зафіксована обставина роботи у кіоску позивача гр. ОСОБА_2 в якості продавця за відсутності укладеного трудового договору.

Приписами статей 21,24 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 17 червня 2015 р. затверджено Порядок №413, яким визначено, що на роботодавця покладено обов`язок повідомлення про прийняття працівника на роботу місцевий орган Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску.

Абзацом 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Враховуючи встановлений актом №391/11/11/РРО/ НОМЕР_1 від 08 лютого 2021р. факт порушення ФОП ОСОБА_1 приписів постанови Кабінету Міністрів України №413 від 17 червня 2015 р., в частині неподання до органів ДПС повідомлення про прийняття працівника на роботу та статей 21, 24 Кодексу законів про працю України, в частині допущення до роботи ОСОБА_2 , без укладення трудового договору, а також не спростування даних обставин позивачем будь - якими доказами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності винесених Управлінням Держпраці у Кіровоградській області постанов №391/11/11/РРО//ТД-ФС, №391/11/11/ 8/ІП-ФС від 10 березня 2021 р. про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафів в розмірі 60 000,00 грн. та 6 000,00 грн.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 р. в адміністративній справі №340/1254/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 03 листопада 2021 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий