Справа № 308/8748/20
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8748/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.,

при секретарі Курбатова Д.Л.

з участю

представника позивача Коцур Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил від 19.08.2020 року та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 28.10.2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано з врахуванням днів перебування судді у відпустці 03.11.2021.

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил від 19.08.2020 року та закриття провадження у справі.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що постановою в справі про порушення митних правил №0925/30500/20 від 19.08.2020 року, винесеною в.о. начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Богаш О.Я. його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 481 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень. Вважаючи вказану постанову безпідставною та незаконною, вказує на те, що 05.07.2020 року о 14 год. 54 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Косонь» Закарпатської митниці Держмитслужби на ділянку «виїзд з України заїхав легковий автомобіль марки «Rover 45» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який слідував із України в Угорщину. До митного контролю позивач подав контрольний талон для переміщення по смузі «зелений коридор», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та закордонний паспорт. Згідно інформації центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби та АСМО «Інспектор» вищевказаний автомобіль був ввезений ним 16 лютого 2020 року через митний пост «Лужанка» Закарпатської митниці в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 діб». При перетині було оформлено відповідне зобов`язання вивезти даний транспортний засіб у термін до 16 квітня 2020 року.

Позивач з винесенням постанови не згідний, вважає постанову №0925/30500/20 від 19.08.2020 року незаконною, такою що порушують його права та свободи як громадянина, виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 р. № 211 був запроваджений «Карантин». Аутентичні заходи також запровадили країни «Євросоюзу».

У зв`язку із запровадженням карантину 9 квітня 2020 року він звернувся до митниці за місцем свого проживання із заявою про продовження терміну тимчасового ввезення. Листом митного органу № 7.7-08-1/7.7-18/29/2271 від 24.04.2020 року термін тимчасового ввезення було продовжено не більш як на 60 днів. Карантині обмеженні діють і на день подачі позову.

В подальшому, 7 травня 2020 року, у зв`язку із продовженням карантину позивач звернувся до митного органу, який, листом від 12 травня 2020 року за № 7.16/08-02/18.1-1/10/3712 повідомив його, що згідно ч.4 ст. 380 Митного кодексу України строки тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України можуть бути продовжені органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян. До обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) згідно з Законом України від 17.03.2020 року №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) додано «карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона-вірусом SARS-CoV-2», а також про те, що факт звернення до митниці з даною заявою занесено до програмно-інформаційного комплексу.

В подальшому, він також з аналогічною заявою звернувся до митниці 22.06.2020 року, на що отримав аналогічну відповідь від 24.06.2020 року №7.16-08/1-18.1/10/4697 від 24.06.2020 року.

Разом з тим, листом від 30 червня 2020 року № 7.7-08-1/7.7-18/29/4180 Закарпатська митниця повідомила його, що наявність обставин непереборної сили не є підставою для продовження строків тимчасового ввезення автомобіля.

Зробивши за 4 дні тест на захворювання на COVID-19 він 5 липня 2020 року (через 4 дні з моменту фактичної відмови Закарпатської митниці) приїхав на митний пост «Косонь», де відносно нього був складений протокол про порушення митних правил.

Позивач вважає, що в даному випадку, відповідач неналежним чином реагував на звернення Позивача щодо необхідності продовження терміну вивезення автомобіля за межі митної території України, чим порушив принцип «належного урядування». Тобто, на його заяву від 7 травня 2020 року Закарпатська митниця (відповідач) - взагалі не відреагувала.

На думку позивача, встановлення обмежень щодо карантину в країні, «неналежне урядування», введення в оману громадян листами незрозумілої трактовки стали результатом складання протоколу про порушення митних правил та прийняття оскаржуваної постанови.

З посиланням на викладене, просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги та скасувати постанову в.о. начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Богаш О.Я. в справі про порушення митних правил №0925/30500/20 від 19.08.2020 року, а провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Представник позивача Коцур Ю.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Надав суду заяву відповідно до якої просив провести розгляд справи у його відсутності. Просив відмовити в задоводовенні позову з підстав та мотивів викладених у відзиві на адміністративний позов.

Як вбачається із відзиву на адміністративний позов, 05.07.2020 року Закарпатською митницею Держмитслужби відносно громадянина ОСОБА_1 було запроваджено справу про порушення митних правил № 0925/30500/18 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України. 19.08.2020 року постановою митниці його визнано винним у вчиненні даного правопорушення і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розміром однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - тобто 17 000 гривень.

В ході розгляду справи було встановлено, що 05.07.2020 року о 14 годині 54 хвилини в зону митного контролю пункту пропуску «Косонь» Закарпатської митниці на ділянку «виїзд з України» заїхав легковий автомобіль марки «ROVER 45»,реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який слідував із України в Угорщину.

До митного контролю він подав контрольний талон для переміщення по смузі «зелений коридор», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і свій паспорт НОМЕР_4 від 03.05.2017 року.

Згідно інформації центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби та АСМО Інспектор вищевказаний автомобіль був ввезений громадянином ОСОБА_1 на митну територію України 16 лютого 2020 року через пункт пропуску «Лужанка» Закарпатської митниці в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів». Йому було оформлено зобов`язання про зворотне вивезення № UA 305200/2020/451 від 16.02.2020 року, згідно якого він зобов`язався вивезти транспортний засіб марки «ROVER 45», реєстраційний номер НОМЕР_3 у термін до 16.04.2020 року.

З урахуванням того, що термін тимчасового ввезення закінчився 16.04.20, а строк перебування автомашини марки «ROVER 45», реєстраційний номер НОМЕР_3 було продовжено на 60 діб, то громадянин ОСОБА_1 повинен був вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі держави на пізніше 16 червня 2020 року (загальний строк тимчасового ввезення становив 120 діб).

Однак вивіз його 05.07.2020 року, чим перевищив термін тимчасового ввезення на 19 діб. Громадянин ОСОБА_1 пояснив, що вчасно не вивіз автомобіль марки «ROVER 45», реєстраційний номер НОМЕР_3 за межі території України, у зв`язку з карантинними обмеженнями, введеними через пандемію інфекції «COVID-19». Він також повідомив, що неодноразово звертався у Чорноморську і Закарпатську митниці з приводу продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу. На всі його заяви він отримував відповіді.

Частиною 1 статті 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 481 МК України внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. Постановою Кабінету Міністрів України № 241 від 29.03.2020 року «Про внесення змін до ПКМУ від 11.03.20 № 211» визначено, що особа, яка хворіла на гостру респіраторну хворобу COV1D 19 та не потребувала госпіталізації, є особою, що потребує самоізоляції. Лікуючий лікар самостійно визначає строк самоізоляції хворого.

Отже, після завершення лікування, чи самоізоляції повинні бути підтверджуючі документи із медичного закладу.

Але, громадянин ОСОБА_1 не надав жодної медичної довідки, тим самим не зміг довести причинно-наслідкового зв`язку між карантином та не виконання ним зобов`язань.

Таким чином він перевищив встановлений строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «ROVER 45», реєстраційний номер НОМЕР_3 більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, чим здійснив правопорушення, передбачене ч.3 ст.481 МК України. В зв`язку з вищенаведеним просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 05.07.2020 року о 14 год. 54 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Косонь» Закарпатської митниці Держмитслужби на ділянку виїзд з України заїхав легковий автомобіль марки «Rover 45» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який слідував із України в Угорщину. До митного контролю позивач подав контрольний талон для переміщення по смузі «зелений коридор», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та закордонний паспорт. (дані викладені у протоколі про порушення митних правил).

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично- перевірочні заходи з використанням баз даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби та автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» внаслідок чого встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 16.02.20 на митну територію України через митний пост «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, ввіз легковий автомобіль марки «Rover 45» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 діб». При перетині було оформлено відповідне зобов`язання вивезти даний транспортний засіб у термін до 16 квітня 2020 року.

В своєму поясненні від 05.07.2020 року ОСОБА_1 пояснив, що вчасно не вивіз автомобіль марки «ROVER 45», реєстраційний номер НОМЕР_3 за межі території України, у зв`язку з карантинними обмеженнями, введеними через пандемію інфекції «COVID-19». Він також повідомив, що неодноразово звертався у Чорноморську і Закарпатську

За вказаних обставин державним інспектором митного посту «Косонь» п/п

«Косино» Закарпатської митниці Держмитслужби Карпенко Д.В. відносно ОСОБА_1 було запроваджено протокол №0925/30500/20 від 05.07.2020 року про порушення митних правил за ознаками ч.3 ст. 481 МК України, а саме за перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб.

Судом встановлено, що постановою №0925/30500/20 від 19.08.2020 року винесеною в.о. начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Богаш О.Я. за наслідками розгляду протоколу №0925/30500/20 про порушення митних правил від 05.07.2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 481 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 ,00 гривень, а саме за перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб.

Не погодившись з даною постановою митного органу, ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Стверджуючи, що вказана постанова є безпідставною та протиправною, позивач вказує на те, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 р. № 211 був запроваджений «Карантин». Аутентичні заходи також запровадили країни «Євросоюзу».

Як встановлено судом, у зв`язку із запровадженням карантину 06 квітня 2020 року, (тобто в строк вивезення транспортного засобу, а саме до 16.04.2020) ОСОБА_1 звернувся до митниці за місцем свого проживання, а саме до Чорноморської митниці держмитслужби Державної митної служби України із заявою про продовження терміну тимчасового ввезення.

Як встановлено судом, листом Закарпатської митниці Держмитслужби України № 7.7-08-1/7.7-18/29/2271 від 24.04.2020 року термін тимчасового ввезення було продовжено та датою зворотного вивезення транспортного засобу визначено до 12.05.2020 року.

Як встановлено судом, 7 травня 2020 року, у зв`язку із продовженням карантину ОСОБА_1 звернувся до митниці за місцем свого проживання, а саме до Чорноморської митниці держмитслужби Державної митної служби України із заявою про продовження терміну тимчасового ввезення. Листом від 12 травня 2020 року за № 7.16/08-02/18.1-1/10/3712 Чорноморська митниця держмитслужби Державної митної служби України повідомила ОСОБА_1 про те, що факт звернення митницею занесено до програмно-інформаційного комплексу та направлено листи до митниць держмитслужби.

Як встановлено судом, 22.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Чорноморської митниці Держмитслужби із заявою про неможливість своєчасного вивезення у встановлений термін свого транспортного засобу.

Листом від 30.06.2020 року за № 77-08-1/7.7 на № 18/29/4180 Закарпатська митниця Держмитслужби Державна митна служба України повідомила ОСОБА_2 , що відсутні правові підстави щодо продовження терміну тимчасового ввезення ТЗ. ( а.с. 22-23)

За встановлених обставин, суд, виходить із наступного.

Стаття 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення або строку тимчасового вивезення товарів чи втрата транспортних засобів

Частиною третьою даної статті передбачено, що перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зазначені норми чітко визначають умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямованих проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожнього руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини події.

Крім цього, відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року N 657, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пункт 3 розділу VIII вищевказаного Порядку передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально впровадженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

17 березня 2020 р. набрав чинності Закон України № 530-ХІІ, яким, зокрема, додатково внесено до переліку форс-мажорних обставин карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України.

02 квітня 2020 року Кабінет Міністрів України постановою № 255 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» розширив перелік обмежувальних заходів, встановлений постановою Уряду №211.

Згідно Указу Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.

Дію карантину було неодноразово продовжено, зокрема, постановою КМУ від 31.10.2020 року №956 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", карантин було продовжено до 31 грудня 2020 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 року №530-ІХ до переліку форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), визначених у ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» було включено карантин.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач не мав змоги вивезти транспортний засіб, оскільки на території України на підставі постанови КМУ від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» був встановлений карантин. Згідно цієї постанови були встановлені жорсткі карантинні обмеження, якими було обмежено переміщення громадян та роботу підприємств, недотримання яких могло завдати істотної шкоди здоров`ю позивача та інших громадян.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що факт невивезення в строк транспортного засобу підтверджує факт дії форс-мажорних обставин чи обставин непереборної сили в контексті вимог Митного кодексу України, а тому дії гр. ОСОБА_1 не можуть містити ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року по справі № 461/2121/21.

При цьому суд враховує, що позивач звертався до митниці за місцем свого проживання, а саме до Чорноморської митниці держмитслужби Державної митної служби України із заявами про продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу.

Решта доводів та заперечень учасників справи по суті позовних вимог не спростовують.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржена позивачем постанова від 19.08.2020 року в справі про порушення митних правил є протиправною і підлягаю скасуванню.

Суд також враховує, що відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 508 МК України передбачено, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи). Під час проведення процесуальних дій, зазначених у пунктах 2, 4 - 6, 8 частини другої цієї статті, складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст. 491 МК України).

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 495 МК України).

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків для накладення адміністративного стягнення.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд дійшов до висновку що вірним способом відновлення порушених прав позивача є скасування постанови про накладення адміністративного в справі про порушення митних правил №0925/30500/20 від 19.08.2020 року та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6-14, 25, 32, 77, 205, 241, 243 - 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 4, 95, ч.3 ст.481 МК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил від 19.08.2020 року та закриття провадження у справі- задовольнити.

Скасувати постанову №0925/30500/20 від 19.08.2020 року, винесену в.о. начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Богаш О.Я., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 481 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, провадження в справі закрити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ч.4 ст. 286 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 )

Відповідач: Закарпатська митниця ДФС України - (місце знаходження м. Ужгород, вул. Собранецька, 220, 88000).

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: К.К. Бенца