Справа № 758/6933/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 758/6933/21 Суддя (судді) першої інстанції: Скрипник О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Лічевецького І.О. та суддів Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, Інспектора 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Гончарука Андрія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху від 06.05.2021 серії ЕАН №4170002 та закрити провадження по адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ним не було допущено порушень Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачено частиною 2 статті 122 КУпАП. В свою чергу, жодних належних і допустимих доказів скоєння позивачем правопорушення працівником поліції не наведено.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт зауважує, що його притягнуто до відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП. Натомість, порушення правил дорожньої розмітки не підпадає під санкцію частини 2 статті 122 КУпАП. Наголошує, що у постанові зазначено, що він здійснив розворот на заборонений червоний сигнал світлофора, що не відповідає фактичним обставинам. При цьому, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, - розворот на заборонений червоний сигнал світлофора, не підтверджується жодним доказом.

Перевіривши повноту встановлення судом попередньої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 06.05.2021 відповідачем відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4170002 від 06.05.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

За змістом постанови ОСОБА_1 06.05.2021 о 21:10 на проспекті Повітрофлотський, 43/2 керуючи транспортним засобом марки «Infiniti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив розворот на заборонений червоний сигнал світлофора, при цьому перетнув подвійну суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.3, чим порушив пункт 8.7.3.е. - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал або миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняючих рух.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статі 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Орган (посадова особа), що розглядає справу, зобов`язаний встановити подію та склад правопорушення, забезпечити та врахувати всі докази та прийняти законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, факт порушення вимог п. 8.7.3.е ПДР позивач повністю заперечує.

Разом з тим, будь-які докази на підтвердження проїзду позивачем на заборонений сигнал світлофора, що є підставою для притягнення особи до відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи наявна лише долучена позивачем до позовної заяви копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Водночас, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Правова позиція з цього питання викладена у постановах Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі № 127/163/17-а, від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Посилання суду першої інстанції на те, що під час складання постанови позивачу було надано відео докази є необґрунтованими, оскільки, по-перше, вказані обставини не підтверджені жодними доказами, такі відео докази не було додано до матеріалів справи та не досліджувалося судом першої інстанції, по-друге, оскаржувана постанова не містить відомостей про здійснення відеозапису правопорушення та про технічний засіб, яким здійснено відповідний відеозапис (у разі, якщо його було здійснено), що відповідно до частини 3 статті 283 КУпАП є імперативним обов`язком відповідача.

За таких обставин, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивач фактично визнає, що порушив вимоги розмітки проїзної частини дороги колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП, натомість позивача притягнуто до відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4170002 від 06.05.2021 та закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

За такого правового регулювання та обставин справи, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4170002 від 06.05.2021 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко