Справа № 520/3855/2020
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 р.Справа № 520/3855/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник позивача Нор В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків по справі № 520/3855/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив:

- визнати порушення прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 як позивача, на стадії виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі № 520/3855/2020 про визнання дій, рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за позовом ОСОБА_1 до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, який усупереч вимогам чинного законодавства уникає виконання рішення суду та всупереч встановленим судом в окремій ухвалі від 19.04.2021 фактам порушень не визнає за собою порушень під час виконання рішення суду та продовжує застосовувати до перерахунку пенсії ОСОБА_1 обмеження середньої заробітної плати, встановлені п.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 по справі № 520/3855/2020.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що необхідність її подачі зумовлена тим, що при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі № 520/3855/2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області застосувало обмеження середньої заробітної плати.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі № 520/3855/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення питання судом першої інстанції.

Так, в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що в рішенні суду не зазначено про зобов`язання управління здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням обмеження середньої заробітної плати. Таким чином, ГУПФУ в Харківській області протиправно застосувало при перерахунку пенсії позивача обмеження середньої заробітної плати. Враховуючи, що відповідач, на його думку, вже давно уникає обов`язку виконати рішення в повній мірі, не визнає за собою протиправних дій, про що свідчить те, що відповідач досі не провів правильний перерахунок, а саме, як вказано в рішенні суду із розрахунку 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати без обмежень граничного розміру суми пенсії, це значно ускладнює виконання рішення суду та реалізацію ним свої конституційних прав. З цих причин він звернувся до суду з клопотанням про встановлення судового контролю.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань перерахунків пенсій № 21 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській № 15 від 20.02.2020 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи із розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати без обмежень граничного розміру суми пенсії з 01 жовтня 2017 року згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ та постанови КМУ від 30.08.2017 № 657 "Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо оплати праці працівників прокуратури" на підставі інформаційної довідки № 19-677 вих-18 від 14.02.2018, виданої прокуратурою Харківської області та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні рішення по суті, судом не вирішувалось питання щодо обмеження середньої заробітної плати, встановлені п.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а тому, посилання на вказане, як на підставу для застосування судового контролю, є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з вимогами ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою/органом, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа/орган, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б принципу верховенства права.

Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу (контролю за виконанням рішення), на переконання колегії суддів, можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Таким чином, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Положення статті 382 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Так, рішенням суду у даній справі, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи із розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати без обмежень граничного розміру суми пенсії з 01 жовтня 2017 року згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ та постанови КМУ від 30.08.2017 № 657 "Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо оплати праці працівників прокуратури" на підставі інформаційної довідки № 19-677 вих-18 від 14.02.2018, виданої прокуратурою Харківської області та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року, з урахуванням ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2020, управлінням проведено відповідний перерахунок пенсії позивача; розмір пенсії після перерахунку склав 37890,00 грн. Оскільки при проведенні перерахунку розмірі пенсії позивача зменшився, було залишено виплату пенсії у попередньому розмірі - 46817,02 грн. /162-166/.

Отже, судовим розглядом встановлено, що на виконання вказаного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що при винесенні рішення по суті, судом не вирішувалось питання щодо обмеження середньої заробітної плати, встановлені п.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а тому, посилання на вказане, як на підставу для застосування судового контролю є необґрунтованим.

Інших належних та достатніх доказів того, що у разі невжиття судом процесуальних заходів, передбачених ст. 382 КАС України, ухвалене по даній справі судове рішення по суті спору залишиться невиконанним, позивачем не надано.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 по справі № 520/3855/2020, та, відповідно, про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі № 520/3855/2020.

Отже, колегія суддів переглянувши ухвалу суду першої інстанції, вважає, що при її прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим статтею 8 Конституції України та статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд на підставі статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року по справі № 520/3855/2020 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі № 520/3855/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 04.11.2021 року