Справа № 132/3010/21
Суддя: Ставнійчук С. В.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/3010/21
Провадження № 2-а/132/45/21
Рішення

Іменем України

29 жовтня 2021 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Ставнійчук С.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисюк О.П.,

розглянувши в залі суду в м. Калинівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов серії БАБ № 53093 від 10.08.2021 року та серії БАБ № 953095 від 10.08.2021 року

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови серії БАБ № 953093 від 10.08.2021 року та серії БАБ № 953095 від 10.08.2021 року, а провадження по вказаним справам про адміністративні правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою інспектора СРПП ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Богачука Ю.С. серії БАБ №953093 від 10.08.2021 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн за те, що він нібито 10.08.2021 року в селі Лісова Лисіївка по вулиці Польовій керував мопедом «ХОНДА ДІО», не маючи посвідчення відповідної категорії. Крім того, постановою інспектора СРПП №1 Калинівського ВП Хмільницького РВП Погонець В.О. серії БАБ №953095 від 10.08.2021 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за те, що він нібито 10.08.2021 року в селі Лісова Лисіївка по вулиці Польовій керував мопедом «ХОНДА ДІО», який не зареєстрований в установленому законом порядку.

Позивач зазначає, що 10.08.2021 року о 18 годині (в оскаржуваних постановах вказано, що о 15 годині) він покотив свого мопеда «SUZUKI LETS 4», який був в несправному стані, до свого товариша, з яким домовився про ремонт мопеда. Проходивши попід сільське кладовище, позивача наздогнали зазначені вище працівники поліції, повалили його на землю, перекинули мопеда та намагалися одягти на нього кайданки. Коли він намагався зателефонувати до знайомих, поліцейські вибили у нього з рук телефон та викинули в кущі, після чого з`ясовували прізвище, ім`я позивача та перевірили його по базі по планшету. Через декілька хвилин після цього поліцейські поїхали, не пред`являючи жодних звинувачень чи претензій до позивача. У присутності позивача протокол про вчинення ним адміністративних правопорушень не складався і ним не підписувався, однак 09.09.2021 року ним було отримано листа із двома оскаржуваними постановами.

Позивач вважає, що працівниками поліції було порушено ст. 254 та ст. 256 КУпАП, оскільки не було складено протоколу про вчинення адміністративного правопорушення і він не мав можливості вказати у ньому свої зауваження. Також при винесенні оскаржуваних постанов, позивач був позбавлений таких засобів захисту як: право на юридичну допомогу, збір та надання доказів. Окрім того, в порушення ст. 283 КУпАП в зазначених постановах не зазначені докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Наведені обставини зумовили звернення до суду з вказаним позовом.

В позовній заяві ОСОБА_1 просив поновити строк для оскарження постанов серії БАБ № 953093 від 10.08.2021 року та серії БАБ № 953095 від 10.08.2021 року, обґрунтовуючи це тим, що зазначені постанови були складені 10.08.2021 року без відома позивача, а дізнався він про них лише 09.09.2021 року, коли отримав листа з даними постановами.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 21.09.2021 року ОСОБА_1 поновлено строк на звернення до суду з адміністративним позовом, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 05.10.2021 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шимотюк О.В. та замінено відповідача у справі відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області на належного відповідача Головне управління Національної поліції у Вінницькій області та надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за підписом представника Бешлея І.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з якого дану позовну заяву він не визнає, вважає її безпідставною та необґрунтованою, просив суд відмовити позивачу в його задоволенні.

Зазначив, що оскаржувані постанови серії БАБ № 953093 від 10.08.2021 року та серії БАБ № 953095 від 10.08.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, які складені інспектором СРПП ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Блажчуком Ю.С. та інспектором СРПП ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Погонець В.О. з огляду на те, що 10.08.2021 року о 18:00 год. позивач, керуючи скутером «Сузукі», вчинив адміністративне правопорушення. Отже, дії інспектора СРПП ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Блажчука Ю.С. та інспектора СРПП ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Погонець В.О. щодо виявлення 10.08.2021 року факту адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 є правомірним та законним. Спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, а стягнення накладено інспекторами в межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Крім цього, ГУНП зазначає, що обставини вчинення правопорушення підтверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачається час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Шимотюк О.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, хоч був завчасно та належним чином, зокрема, відповідно до ч.1 ст. 268 КАС України шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні без участі сторін.

Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП Калинівського ВП Хмільницького РВП старшим лейтенантом поліції Погонець В.О. серії БАБ №953095 від 10.08.2021 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

У постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 10.08.2021 о 15 год 33 хв в с. Л.Лисіївка по вул. Польовій керував мопедом «Хонда Діо» б/н, який незареєстрований у встановлений термін в органах НПУ, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Постановою інспектора СРПП ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Богачука Ю.С. серії БАБ №953093 від 10.08.2021 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

У постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 10.08.2021 о 15 год 35 хв, в в с. Л.Лисіївка по вул. Польовій керував транспортним засобом «Хонда Діо» б/н, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка немає права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із диспозиції вказаної норми закону, відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП несуть особи, які керують транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 6 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 258КУпАП випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Таким чином , за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у справі № 753/4366/17 від 17.05.2018 року.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 4 статті 70 КАС України передбачено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Також, згідно з ст. ст.73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Відповідно до роз`яснень, викладених Верховним Судом у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 13.02.2020 в справі №524/9716/16-а, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинна містити інформацію про будь-яку фіксацію правопорушення.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху

Однак при накладенні на позивача адміністративного стягнення доказів про фіксацію таких порушень в режимі фотозйомки відповідачем суду не представлено, як не зазначено про їх фіксацію і в оскаржуваних постановах. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративних правопорушень в постановах не може бути належним доказом вчинення особою таких правопорушень.

Згідно із ч. 2 ст.126 КУпАП відповідальність за вказаною нормою настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає в тому, що особа керує транспортним засобом, при цьому не має права керування таким транспортним засобом.

Натомість, з постанови вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія. Та обставина, що ОСОБА_1 не має права керування транспортним засобом, так як і права керування відповідної категорії поліцейським не встановлена. Відсутність обов`язкового елементу об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126КУпАП виключає відповідальність за вказаною нормою.

Згідно талону від 12.11.2020 року ОСОБА_1 є власником мопеда «SUZUKI LETS 4», шасі № НОМЕР_1 , колір - чорний.

Як вбачається із постанов серії БАБ № 953093 від 10.08.2021 року та серії БАБ № 953095 від 10.08.2021 року, факт керування ОСОБА_1 мопедом і керування саме маркою «Хонда Діо» 10.08.2021 року о 15 год. 35 хв. не доведено жодними доказами.

Варто зазначити, що системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, доказів вчинення правопорушення суду не надано.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що постанови серії БАБ № 953093 від 10.08.2021 року та серії БАБ № 953095 від 10.08.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесені з порушенням норм чинного законодавства, є неправомірними, будь-яких доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень до них не додано, а тому констатація факту вчинення ним адміністративних правопорушень в постановах є припущеннями, які на доказах не ґрунтуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За правилами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин позовні вимоги щодо скасування постанов серії БАБ № 953093 від 10.08.2021 року та серії БАБ № 953095 від 10.08.2021 року є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження по вказаним справам про адміністративні правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду).

Згідно з статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Статтею 221 глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статті 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.03.2021 р. по справі №490/843/15-а.

З огляду на це, позовні вимоги про закриття проваджень по справах, задоволенню не підлягають.

При зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 908,00 грн., що підтверджується документально.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн., які понесені ним під час розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 70, 73, 74, 77, 241-246,250,255,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов серії БАБ № 953093 від 10.08.2021 року та серії БАБ № 953095 від 10.08.2021 року, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 серії БАБ № 953093 від 10.08.2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 гривень скасувати.

Постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 серії БАБ № 953095 від 10.08.2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 850 гривень, скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 , сплачений ним судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, місцезнаходження юридичної особи: м. Вінниця, вул. Театральна, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 40108672.

Суддя: С.В. Ставнійчук