Справа № 686/17749/21
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/332/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2021

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої - судді Салоїд Н.М.,

при секретарі Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Управління патрульної поліції в Хмельницькій області

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив :

В липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, який обгрунтовує тим, що 17.07.2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками частини 1 статті 122 КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Винесена постанова мотивована тим, що він 17 липня 2021 року о 09 год. 42 хв. у м. Хмельницький по вул. Шевченка, 103 водій, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п.п. 8.4.б Правил дорожнього руху України.

Винесена постанова порушувала його права, виходячи з наступного. Екіпаж патрульної поліції не зупинив транспортний засіб Mercedes-Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_1 в місці порушення, а приїхав на автосервіс за 2 квартала від місця начебто порушення ПДР, де і повідомили про намір винести постанову. Також з відео-доказами його порушення працівники патрульної поліції мене не ознайомили, копію постанови ЕАН № 4498569 працівники УПП надати відмовились. Просить винесену постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просить його задовольнити із викладених у заяві підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує, подав відзив на позов.

Перевіривши доводи позивача, викладені у позовній заяві та заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із наступним.

Згідно з частиною 1,2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом достовірно установлено, що інспектором поліції під час виконання своїх службових обов`язків було встановлено порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , зокрема, що позивач 17 липня 2021 року о 09 год. 42 хв., керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Хмельницький по вул. Шевченка, 103, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 ПДР України «Проїзд без зупинки заборонено», здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п.п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Означені обставини об`єктивно підтверджуються відеозаписом з автомобільного відеореєстратора.

Інспектор, вбачаючи у діях ОСОБА_2 ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнув його до адміністративної відповідальності, керуючись ст. 284, 283 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. в межах санкції цієї норми.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розмішувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою; 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Тобто, патрульна поліція у своїй діяльності використовує технічні засоби, як превентивний поліцейський захід з метою попередження, виявлення та фіксування правопорушень.

Із переглянутого судом відеозапису видно, що водій ОСОБА_1 здійснюючи керування означеним транспортним засобом здійснив проїзд без зупинки, тим самим не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 ПДР України «Проїзд без зупинки заборонено». Тому його доводи про відсутність у його діях складу адмінправопорушення судом до уваги не беруться, вина його повністю доведена відеозаписом події, і розцінюється судом як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч.1 ст.23 ЗУ «Про національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п.8 ч.1 ст.23 ЗУ «Про національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 ЗУ «Про національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП вказано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Таким чином, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та КУпАП.

Також посадовою особою відповідача, дотримано адміністративної процедури притягнення позивача до відповідальності.

Тому, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАН № 4498569 від 17.07.2021 року є правомірною, складена з дотриманням вимог ст. 280 КУпАП, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 284 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2 -14, 72-77, 122, 241-255, 286 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанову інспектора патрульної поліції УПП у Хмельницькій області серії ЕАН № 4498569 від 17 липня 2021 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 діб з часу його проголошення через суд, який постановив оскаржуване рішення.

Суддя :