Справа № 560/4950/21
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4950/21
РІШЕННЯ

іменем України

03 листопада 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність голови Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади щодо порушення процедури розгляду заяви та не винесення на розгляд сесії Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

-зобов`язати Гуменецьку сільську об`єднану територіальну громаду прийняти рішення про виділення земельної частки (паю) в натурі ОСОБА_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 13 червня 2000 року на підставі рішення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації № 196/00-р, громадянину ОСОБА_2 видано сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Колубаївське", розміром 2,56 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Після смерті ОСОБА_2 , позивач прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 2006, серії ННН № 755695 від 19 липня 2019 року.

Отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач звернулася до відповідача із заявою в якій просила надати їй дозвіл на виготовлення технічної документації земельної ділянки та визначення меж цієї ділянки в натурі.

У відповідь на свою заяву позивач отримала лист від 11.12.2020 року за № 876/01-36 за підписом голови Гуменецької сільської ради яким повідомлена про те, що землі які перебували в постійному користуванні КСП "Колубаївці" передані у власність, вільні земельні ділянки відсутні.

Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) вважається правовстановлюючим документом при реалізації права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства, таке право повинно бути реалізоване відповідним державним органом.

Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Таким чином відповідач порушив порядок розгляду заяви позивача, так як сільський голова перебрала на себе функції колегіального органу та незаконно відмовила позивачу у відведенні земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Бездіяльність голови Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади щодо порушення порядку розгляду заяви про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та не винесення її на розгляд сесії Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади позивач вважає протиправною, тому звернулася до суду за захистом свого права.

На підставі наведеного, позивач вважає, що її позовні вимоги необхідно задовольнити.

Ухвалою від 27 квітня 2021 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву зареєстрований в суді 11.05.2021 року, в якому позовні вимоги не визнала. Також надала доповнення до відзиву на позов зареєстровані в суді 16.06.2021 року та 09.07.2021 року.

Обгрунтовуючи не визнання позовних вимог, представник відповідача вказала, що 19.11.2020 року до сільської ради звернулася позивач із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації земельної ділянки із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", у разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель).

Зважаючи на це, сесія сільської ради у разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності сесія сільської ради має можливість а не обов`язок виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади за їх наявності.

Крім того позивач не вказала у заяві місце розташування земельної частки (паю) яку вона хоче виділити в натурі, тобто не додала графічних матеріалів.

Сільська рада наділена правом а не обов`язком щодо виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності.

Крім того сільським головою вчинено ряд дій які свідчать про те, що нею не вчинено порушення процедури розгляду заяви позивача, оскільки заява передана на розгляд сесії.

Сільська рада вишукує можливість надати позивачу земельну ділянку за рахунок земель запасу сільської ради.

Права позивача не порушено, тому такі обставини вказують не незаконність та безпідставність її вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

26 червня 2000 року громадянину України-члену колективного сільськогосподарського підприємства "Колубаївське" с. Колубаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ОСОБА_2 , який проживає в с. Колубаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, на підставі рішення Кам`янець-Подільської державної районної адміністрації від 13 червня 2000 року № 196/00-р, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0397513, в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Колубаївське", розміром 2,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 27 червня 2000 року за № 13.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , позивач як дружина померлого стала спадкоємцем майна померлого.

Як спадкоємець, позивач стала власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0397513, виданого 26 червня 2000 року ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 липня 2019 року ННН 755695, зареєстрованого в реєстрі за № 2006, виданого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, спадщина на яку видано це свідоцтво складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності колективного сільськогосподарського підприємства "Колубаївське" с. Колубаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, розміром 2,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належить спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0397513, виданого Кам`янець-Подільською державною районною адміністрацію 26 червня 2000 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 27 червня 2000 року за № 13.

19.11.2020 року ОСОБА_1 , звернулася до сесії Гуменецької сільської ради із заявою в якій просила надати дозвіл на виготовлення технічної документації земельної ділянки із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту с. Колубаївці на території Гуменецької сільської ради.

У відповідь на свою заяву позивач отримала лист від 11.12.2020 року № 886/01-36 за підписом сільського голови Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, яким повідомлена про те, що землі, які перебували у постійному користуванні КСП "Колубаївське" с. Колубаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області передані у власність. Вільна земельна ділянка відсутня.

Позивач, вважаючи таку бездіяльність посадової особи відповідача протиправною, з метою захисту свого права на земельну частку (пай), звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 4 Земельного кодексу України (далі ЗК України), земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Частинами 1-5, 7, 8, 10, 11 статті 25 ЗК України встановлено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно.

Площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарське призначення, водний фонд, резервний фонд).

Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

При обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які перебували у постійному користуванні державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, за винятком земель, що залишаються у державній та комунальній власності. Загальний розмір обчисленої для приватизації площі сільськогосподарських угідь поділяється на загальну кількість осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними.

Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій.

Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Відповідно до статті 78 Земельного кодексу України, право власності на землю-це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно із пунктом ґ) частини 1 статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно із частинами 1, 2, пункту б) частини 3, частини 4 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

-для ведення фермерського господарства-в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

-для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

-для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

-для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

-для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

-для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначені Законом України від 05.06.2003 року № 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", (далі Закон № 899-IV).

Відповідно до абзацу 1 частини статті 1, частини 1 статті 2 цього Закону, право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Одним із документів, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 3 Закону № 899-IV передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Стаття 5 Закону № 899-IV встановлює повноваження сільських, селищних, міських рад щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), а саме:

сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):

-розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;

-приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

-уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

-уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв);

-укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету;

-сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо;

-надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

-розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

-організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом;

-оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Згідно із статтею 7 Закону № 899-IV, проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) розробляється суб`єктами господарювання, які мають у своєму складі сертифікованих інженерів-землевпорядників, погоджується відповідною сільською, селищною, міською радою і затверджується на зборах більшістю власників земельних часток (паїв) у межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, та оформляється відповідним протоколом.

У проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) визначаються місце розташування земельних ділянок, їх межі та площі сільськогосподарських угідь, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), а також земельних ділянок, що передаються у комунальну власність, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні.

У разі необхідності в проектах землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) здійснюється перерахунок розміру в умовних кадастрових гектарах та вартості земельної частки (паю).

Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) зберігається у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та у Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель.

Відповідно до статті 9 Закону № 899-IV, розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування.

Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.

Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та у Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель.

Згідно із статтею 13 Закону № 899-IV, нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

Узагальнюючи зміст наведених правових норм ЗК України, Закону № 899-IV, суд приходить до таких висновків:

-особи, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій рахувалися працівниками цих підприємств, установ та організацій, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості);

-при обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які перебували у постійному користуванні державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, за винятком земель, що залишаються у державній та комунальній власності. Загальний розмір обчисленої для приватизації площі сільськогосподарських угідь поділяється на загальну кількість осіб, зазначених у частині першій цієї статті;

-вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними;

-особи набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом;

-набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування;

-у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, передача земельних ділянок у власність провадиться безоплатно;

-безоплатна передача земельної ділянки у власність особи, що провадиться у разі одержання земельної ділянки внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, не позбавляє таку особу права на безоплатну передачу їй земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства відповідно до статті 121 ЗК України;

-основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, крім того одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину;

-підставою для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власнику земельної частки (паю) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради за заявою власника, поданої ним до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення йому земельної частки (паю) в натурі (на місцевості);

-сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

-розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності-шляхом жеребкування;

-результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі;

-протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Отже щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) їх власникам та сільським, селищним, міським радам необхідно вчинити такі основні дії:

1. власники земельних часток (паїв) подають заяви щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок, таке право за ними зберігається до 1 січня 2025 року;

2. сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

3. сільські, селищні, міські ради укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету або сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо;

4. сільські, селищні, міські ради розглядають та погоджують виготовлені проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

5. сільські, селищні, міські ради організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом:

- розроблений проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) погоджується відповідною сільською, селищною, міською радою;

-розроблений та погоджений проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) затверджується на зборах власників земельних часток (паїв) у межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, організацію проведення яких повинні взяти на себе сільські, селищні, міські ради;

-сільські, селищні, міські ради повинні оформити відповідні протоколи зборів власників земельних часток (паїв) та взяти на зберігання затвердженні зборами проекти землеустрою;

6. сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) на підставі прийнятих на зборах та підписаних власниками земельних часток (паїв) протоколів про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), погоджених сільськими, селищними, міськими радами.

Таким чином, позивач як власник земельної частки (паю) на підставі свідоцтва про право на спадщину має право подати заяву щодо виділення їй в натурі (на місцевості) не витребувану земельну ділянку до 1 січня 2025 року.

Так як підставою для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власнику земельної частки (паю) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради за заявою власника, поданої ним до відповідної сільської, селищної, міської ради про виділення власнику земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) розглядають такі заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок та за результатами розгляду заяв зобов`язані приймати рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, визначає Закон України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон № 280/97-ВР).

Пункт 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 5, 13 статті 46 Закону № 280/97-ВР, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

Згідно із частинами 1, 2 статті 59 Закону № 280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Із змісту наведених правових норм Закону № 280/97-ВР вбачається, що отримавши заяву позивача від 19.11.2020 року, з якою вона звернулася до сесії Гуменецької сільської ради про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації земельної ділянки із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту с. Колубаївці на території Гуменецької сільської ради, відповідна посадова особа сільської ради повинна була передати таку заяву на розгляд сільської ради для прийняття на пленарному засіданні рішення, передбаченого чинним законодавством.

Судом встановлено, що рішення сесії сільської ради про розгляд заяви позивача в якій вона просить надати дозвіл на виготовлення технічної документації земельної ділянки із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту с. Колубаївці на території Гуменецької сільської ради, не приймалося.

В зв`язку із тим, що рішення щодо питань регулювання земельних відносин повинні прийматися виключно на пленарних засіданнях сільської ради, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено порядок розгляду заяви позивача, оскільки така заява не розглядалася на пленарному засіданні сесії і не має відповідного рішення щодо розгляду заяви по суті.

Відповідач заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на розгляд пленарного засідання сільської ради не виніс та рішення по суті заяви не прийняв.

Суд при вирішенні спору враховує, що Закон № 899-IV, не містить правових підстав для відмови при прийнятті рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) за результатами розгляду заяв власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок, оскільки основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, спадкоємцем якого є позивач.

Суд при вирішенні спору не враховує докази надані відповідачем, оскільки вони не свідчать про розгляд заяви позивача по суті та прийняття рішення за результатами такого розгляду в установленому чинним законодавством порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що необхідно визнати протиправними дії Гуменецької сільської ради Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області щодо порушення процедури розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.11.2020 року та не винесення на розгляд сесії Гуменецької сільської ради Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області заяви ОСОБА_1 від 19.11.2020 року про надання їй дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевості).

Також необхідно зобов`язати Гуменецьку сільську раду Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області передати заяву ОСОБА_1 від 19.11.2020 року для розгляду її на пленарному засіданні Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та прийняти рішення щодо виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості).

Оскільки судові витрати підлягають розподілу, суд вважає, що необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Гуменецької сільської ради Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області щодо порушення процедури розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.11.2020 року та не винесення на розгляд сесії Гуменецької сільської ради Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області заяви ОСОБА_1 від 19.11.2020 року про надання їй дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевості).

Зобов`язати Гуменецьку сільську раду Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.11.2020 року на пленарному засіданні Гуменецької сільської ради Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та прийняти рішення щодо виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Гуменецька сільська об`єднана територіальна громада (вул. Першотравнева, 69,Гуменці,Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область,32325 , код ЄДРПОУ - 04406880)

Головуючий суддя В.К. Блонський