Справа № 200/12876/21
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 листопада 2021 р. Справа №200/12876/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Тарасенко І.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду документа про сплату судового збору в сумі 908,00 грн., або доказів на підтвердження заяви про відстрочення сплати судового збору або доказів неспроможності його сплати (докази майнового стану позивача).

Отже, позивачем подана позовна заява із порушенням ст. 160 КАС України.

02 листопада 2021 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання, в якому він просить суд відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по справі, мотивуючи це тим, що на теперішній час він не працює, пенсія органами пенсійного фонду йому не виплачується. Позивач вказав, що він на даний час не отримує страхових виплат, він є інвалідом 3 групи, часто хворіє, а також є тимчасово переміщеною особою у зв`язку із чим, не має коштів на сплату судового збору.

У якості доказів на підтвердження свого скрутного матеріального стану позивач надав довідку про отримання (неотримання) допомоги.

Згідно частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті

Так, згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що необхідною умовою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору є майновий стан позивача, при цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Дослідивши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає, що надане клопотання не обґрунтоване та таким що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, cерія А, № 93).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто зазначена стаття визначає можливість, а не обов`язок звільнення від сплати судових витрат.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ч. 2, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведених положень Закону вбачається, що їх застосування підлягає виключно до осіб, рівень статків яких обмежений, з метою усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя.

В той же час, суд вказує на те, що надана позивачем довідка про отримання (неотримання) допомоги не може бути абсолютним доказом неспроможності сплати судового збору, оскільки позивачем не надано інших доказів свого скрутного матеріального становища.

Отже, позивачем не надано належних доказів, в підтвердження обставин, за яких позивач на час подання даного позову не мав можливості сплатити судовий збір.

Таким чином, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору є таким, що не підлягає задоволенню.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не усунені недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі суду від 04 жовтня 2021 року.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишеного без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Таким чином, враховуючи те, що позивач не усунув недоліки адміністративного позову, суд вважає необхідним повернути її позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому Законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 169, 241, 243 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя І.М. Тарасенко