Справа № 280/7244/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 жовтня 2021 року Справа № 280/7244/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» (69005, м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 119-Б; офіс 26; )

до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; )

в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5-А; )

про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» (далі - позивач) до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку па додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 12.04.2021 за червень 2020 рік з додатками та доповненнями до нього;

- зобов`язати відповідача прийняти одержаний уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 12.04.2021 за червень 2020 рік з додатками та доповненнями до нього Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» з введенням до інформаційних баз даних ДПС України відомостей з поданих позивачем документів від 12.04.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення №9299/18 від 18.03.2021 відповідача про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача;

- зобов`язати відповідача внести до Реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації позивача, що відбулось за рішенням №9299/18 від 18.03.2021 відповідача, та внести запис про реєстрацію позивача як рахунку позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- зобов`язати Державну податкову службу України (Код ) в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Київській області (Код ) надати необхідну інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника податку на додану вартість TOB «ЕКСТЕНСО ЛТД» Державній казначейській службі України для відкриття нового рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити належним чином TOB «ЕКСТЕНСО ЛТД» у строк, передбачений законодавством;

- зобов`язати відповідача відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість TOB «ЕКСТЕНСО ЛТД» щодо суми податку на додану вартість у розмірі 262 410 (двісті шістдесят дві тисячі чотириста десять гривень) 09 копійок відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі вхідних податкових накладних;

- зобов`язати відповідача надати Державній казначейській службі України, відповідно до статті 43 Податкового кодексу України, висновки та документи, необхідні для повернення коштів на новостворений рахунок платника податків позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, помилково та/або надміру зарахованих до бюджету, з проведенням надходжень до бюджету в розмірі 262410 (двісті шістдесят дві тисячі чотириста десять гривень) 09 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, шо ТОВ «ЕКСТЕНСО ЛТД» не було порушено вимогу підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України щодо неподання контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців, оскільки починаючи з березня 2020 по по березень 2021 року директором ТОВ «ЕКСТЕНСО ЛТД» були поданізвітні декларації, в яких відображені податкові кредити. У зв`язку з наведеним, у податкового органу були відсутні підстави для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Між тим відповідачем в порушення вимог Податкового кодексу України так і Положення №1130 в своєму рішенні документом підтвердження зазначено лише реєстр поданих декларацій за 12 послідовних місяців, а також враховано не останні 12 послідовних місяців, за які подані податкові декларації до складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації, а перед останні, оскільки Реєстр податкових накладних та рішення про анулювання складено в березні 2021 році, а декларації були взяті за період з 01.02.2020 по 31.01.2021, тобто на місяць раніше. Окрім вищевказаного, відповідно реєстру платника ПДВ причиною анулювання реєстрації платника зазначено «відсутність поставок та ненадання декларацій» проте в рішенні про анулювання реєстрації платника зазначено зовсім інша причина, а саме: «платник подає податкові декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних місяців», тобто дві зазначені підстави одна одній суперечать.Також позивач зазначає, що в порушення вимог пункту 184.10 статті 184 Податкового кодексу України, відповідач не повідомив ТОВ «ЕКСТЕНСО ЛТД» протягом трьох робочих днів після анулювання такої реєстрації, не надіслав оскаржуване рішення від 18.03.2021 про анулювання реєстрації платника ПДВ на адресу платника податків.Контролюючим органом з невідомих причин не було враховано уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 12.04.2021 за червень 2020 рік з додатками та доповненнями до нього, тобто, контролюючий орган порушив принцип належного урядування та допустив протиправну поведінку у відповідних правовідносинах із позивачем. Відновлення показників в обліковій картці на рахунку платника податку у системі електронного адміністрування ПДВ (в тому числі реєстраційного ліміту) належить до повноважень ДПС України. При цьому, такі повноваження контролюючого органу здійснюються у певній послідовності після дослідження питання стосовно правомірності процедури включення до облікових карток певної інформації щодо стану розрахунків платника за податками, зборами. Позивач був позбавлений можливості проводити повноцінну господарську діяльність в період з лютого 2020 року по сьогоднішній день у зв`язку з тим, що у лютому 2020 року контролюючим органом було прийнято рішення про присвоєння особі ознаки ризикового платника податків, внаслідок якого змінюється правовий режим реєстрації податкових накладних в Реєстрі податкових накладних, з абсолютною невідворотністю призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в Реєстрі, а рішення Комісії регіонального рівня про реєстрацію виписаної такою собою податкової накладної в Реєстрі не виконується одразу, а надсилається до Комісії центрального рівня для ревізії та узгодження. Відповідність позивача критеріям ризиковості значно погіршує його правове становище платника податків, покладаючи на нього тягар у обов`язковому наданні пояснень і документів у виправдання правомірності реєстрації податкової накладної до Комісії регіонального рівня, а у подальшому створюючи для платника стан абсолютної правової невизначеності до прийняття остаточного рішення Комісією центрального рівня.До позовної заяви додане клопотання про подання звіту про виконання судового рішення. Також у позовній заяві міститься клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн. З наведених підстав просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.08.2021 відкрито провадження по справі №280/7244/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу ДПС України, про вихід зі спрощеного позовного провадження та проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі №280/7244/21.

21.09.2021 від представника відповідача через канцелярію суду (вх.№54196) надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву зазначає, що за даними інформаційних систем контролюючого органу, ТОВ «ЕКСТЕНСО ЛТД» (, зареєстрований як платник ПДВ 01.06.2018 протягом 12 послідовних податкових місяців (з лютого 2020 року по січень 2021 року) було подано податкову звітність з податку на додану вартість до податкових органів з показниками, що свідчать про відсутність діяльності, крім того, відповідно даних ЄРПН платником податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в зазначений період не реєструвалися, що свідчить про відсутність діяльності та є підставою для анулювання реєстрації платником ПДВ згідно із статтею 184 ПКУ.На підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України за рішенням контролюючого органу платнику анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість 18.03.2021 (реєстраційний №9299). Уточнюючий розрахунок з ПДВ за червень 2020 року, поданий підприємством через Електроний кабінет 12.04.2021, не прийнято по причині «ІПН 65» не був платником ПДВ на дату поданя звіту (12.04.2021). Відновлення показників в обліковій картці на рахунку платника податку у системі електронного адміністрування ПДВ, а також надання висновків та документів, які необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків в системі електронного адміністрування ПДВ належить до повноважень ДФС України. При цьому, такі повноваження контролюючого органу здійснюються у певній послідовності після дослідження питання стосовно правомірності процедури включення до облікових карток певної інформації щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та операцій, які проводяться з коштами передоплати.Ураховуючи зазначене, Головне управління ДПС у Київській області вважає, що вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії стосовно поновлення реєстрації платника ПДІВ, відновлення показників в обліковій картці в системі електронного адміністрування ПДВ, надання висновків та документів, необхідних для повернення коштів на рахунок платника податкії в системі електронного адміністрування ПДВ є передчасними. З наведених підстав просить суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ЕКСТЕНСО ЛТД» зареєстровано як юридична особа 02.05.2018 за номером 0040725, видами діяльності є (код КВЕД): 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.

За даними інформаційних систем контролюючого органу, ТОВ «ЕКСТЕНСО ЛТД» (), зареєстрований як платник ПДВ 01.06.2018.

Позивачем через електронний кабінет платника податків були подані до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість (з відміткою прийнято пакет): у березні 2020 року звітну декларацію за лютий 2020 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 20.03.2020, реєстраційний номер 15756552; у квітні 2020 року звітну декларацію за березень 2020 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 21.04.2020, реєстраційний номер 19573195; у травні 2020 року звітну декларацію за квітень 2020 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 20.05.2020, реєстраційний номер 23271600; у червні 2020 року звітну декларацію за травень 2020 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 22.06.2020, реєстраційний номер 26372001; у липні 2020 року звітну декларацію за червень 2020 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 20.07.2020, реєстраційний номер 29334307; у серпні 2020 року звітну декларацію за липень 2020 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 20.08.2020, реєстраційний номер 32845174, у вересні 2020 року звітну декларацію за серпень 2020 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 21.09.2020, реєстраційний номер 35363877, у жовтні 2020 року звітну декларацію за вересень 2020 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 20.10.2020, реєстраційний номер 39742354, у листопаді 2020 року звітну декларацію за жовтень 2020 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 20.11.2020, реєстраційний номер , у грудні 2020 року звітну декларацію за листопад 2020 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 21.12.2020, реєстраційний номер , у січні 2021 року звітну декларацію за грудень 2020 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 20.01.2021, реєстраційний номер , у лютому 2021 року звітну декларацію за січень 2021 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 22.02.2021, реєстраційний номер , у березні 2021 року звітну декларацію за лютий 2021 року, що підтверджується Квитанцією №2 від 22.03.2021, реєстраційний номер .

ТОВ «ЕКСТЕНСО ЛТД» віднесене до переліку ризикових платників у зв`язку з наявністю ознак ризиковості, а саме за критерієм пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, про що прийнято відповідне рішення №3630 від 05.02.2020.

12.04.2021 позивачем через Електроний кабінет поданий Уточнюючий розрахунок з податкових зобов`язань з податку на додану вартістьза червень 2020 року у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у сумі від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Податкового кодексу України на момент подання податкової декларації у сумі 3162,00 грн, та відкориговано суму перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до п. 200-1.3 статті 200-1 розділу V Податкового кодексу України на момент подання уточнюючого розрахунку у сумі 2,0 грн.

Уточнюючий розрахунок з ПДВ за червень 2020 року, поданий підприємством через Електроний кабінет 12.04.2021, не прийнято по причині «ІПН 65» не був платником ПДВ на дату поданя звіту (12.04.2021).

17.05.2021 представником позивача, адвокатом Хілько А.В. був направлений на адресу відповідача, в особі відокремленого підрозділу адвокатський запит про надання копії рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ.

28.05.2021 за вих. №22221/6/10-36-18-03 надійшла відповідь про розгляд адвокатського звернення в якому зазначено, що за даними інформаційних систем контролюючого органу, ТОВ «ЕКСТЕНСО ЛТД» (, зареєстрований як платник ПДВ 01.06.2018) протягом 12 послідовних податкових місяців (з лютого 2020 року по січень 2020 року) було подано податкову звітність з податку на додану вартість до податкових органів з показниками, які свідчать про відсутність діяльності, що є підставою для анулювання реєстрації платником ПДВ згідно із статтею 184 Податкового кодексу України. На підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України за рішенням контролюючого органу платнику анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість 18.03.2021. Рішення Головного управління ДПС у Київській області про анулювання реєстрації платника ПДВ від 18.03.2021 №9299/18 направлено на адресу підприємства засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який було повернуто до Головного управління ДПС у Київській області із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою».Також надано копію запитуваного рішення.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням відповідача про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, нене прийняття та нереєстрації уточнюючого розрахунку відновленням показників в обліковій картці по рахунку, саме тому звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 180.1 статті 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є: 1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено. Норми цього пункту не застосовуються до операцій з ввезення на митну територію України фізичними особами (громадянами) чи суб`єктами підприємницької діяльності, які не є платниками податку, культурних цінностей, зазначених у пункті 197.7 статті 197 цього Кодексу; 4) особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без утворення юридичної особи; 5) особа - управитель майна, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном. Для цілей оподаткування господарські відносини між управителем майна з власної господарської діяльності та його діяльності з управління майном прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів. Норми цього підпункту не поширюються на управителів майна, які здійснюють управління активами інститутів спільного інвестування, фондів банківського управління, фондів фінансування будівництва та фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону; 6) особа, що проводить операції з постачання конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у статті 243 Митного кодексу України), незалежно від того, чи досягає вона загальної суми операцій із постачання товарів/послуг, визначеної пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, а також незалежно від того, який режим оподаткування використовує така особа згідно із законодавством; 7) особа, що уповноважена вносити податок з об`єктів оподаткування, що виникають внаслідок поставки послуг підприємствами залізничного транспорту з їх основної діяльності, що перебувають у підпорядкуванні платника податку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 8) особа - інвестор (оператор), який веде окремий податковий облік, пов`язаний з виконанням угоди про розподіл продукції.

Вимоги щодо реєстрації осіб як платників податку на додану вартість визначено пунктами 181.1 та 181.2 статті 180 Податкового кодексу України, а саме: у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи. Якщо особи, не зареєстровані як платники податку, ввозять товари на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню згідно із законом, такі особи сплачують податок під час митного оформлення товарів без реєстрації як платники такого податку.

Порядок реєстрації платників податку на додану вартість передбачено статтею 183 Податкового кодексу України, п.183.14 якої передбачено, що форми реєстраційної заяви, заяви про анулювання реєстрації, а також положення про реєстрацію платників податку затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1130 від 14.11.2014 (далі - Положення №1130), яке розроблено відповідно до розділів I, II, V, XIV, XVIII Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів, визначено порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації/анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.

У пункті 5.5 розділу V «Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість», затвердженого 14.11.2014 наказом Міністерства фінансів України №1130, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за №1456/26233, зазначено: «5.5. Анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу). … Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є: … 3) довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку); …».

Згідно пункту 5.2 Положення №1130 анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Відповідно до пункту 182.1 статті 180 Податкового кодексу України якщо особа, яка відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу не є платником податку у зв`язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.

Реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту (підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України).

Системний аналіз наведених приписів дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою не подання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями.

Тобто, в даному випадку має місце пасивна поведінка суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.

Відповідно до абзацу 2 пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

При цьому, підставою для відмови у прийнятті податкової декларації, згідно з пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України, є виключно допущення платником податків порушень вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 та абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу при її заповненні, тобто відсутність в ній обов`язкових реквізитів, а також дотримання способу відправлення декларацій з ПДВ в електронному виді.

Як зазначено у пунктів 200-1.8 статті 200-1 Податкового кодексу України, після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.

Як встановлено матеріалами справи, 12.04.2021 позивачем через Електроний кабінет поданий Уточнюючий розрахунок з податкових зобов`язань з податку на додану вартістьза червень 2020 року у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у сумі від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Податкового кодексу України на момент подання податкової декларації у сумі 3162,00 грн, та відкориговано суму перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Податкового кодексу України на момент подання уточнюючого розрахунку у сумі 2,0 грн.

Уточнюючий розрахунок з ПДВ за червень 2020 року, поданий підприємством через Електроний кабінет 12.04.2021, не прийнято по причині «ІПН 65» не був платником ПДВ на дату поданя звіту (12.04.2021).

Враховуючи наведене, Уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок мали бути та мають бути прийняті контролюючим органом як податкова звітність позивача, подана належним чином, та, відповідно, відображена в електронних базах даних контролюючого органу.

Отже відмова у прийнятті Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань є протиправною.

Суд зазначає, що стаття 49 Податкового кодексу України не містить норму про відмову у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість в разі анулювання реєстрації платником ПДВ.

Звідси, в електронних базах даних контролюючого органу має бути відображено по ТОВ «ЕКСТЕНСО ЛТД» податковий кредит у сумі 262410,09 грн.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваного Рішення №9299/18 від 18.03.2021 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість TOB «ЕКСТЕНСО ЛТД» .

Також суд погоджується із доводами позивача, що в порушення вимог пункту 184.10 статті 184 Податкового кодексу України, відповідач не повідомив TOB «ЕКСТЕНСО ЛТД» протягом трьох робочих днів після анулювання такої реєстрації і не надіслав оскаржуване рішення від 18.03.2021 про анулювання реєстрації платника ПДВ на адресу платника податків.

Адже наведеною нормою встановлено імперативний обов`язок контролюючого органу, який прийняв самостійне рішення про анулювання реєстрації платника податку, письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Надання копії поштового конверту, який доданий відповідачем до відзиву, як доказ надсилання рішення на адресу позивача, судом до уваги не приймається, оскільки на копії такого конверту зазначені назви та адреси позивача та відповідача і немає жодних ідентифікуючих, що саме в цьому конверті, було наділсано спірне рішення (копія поштового повідомлення, опис вкладення, реєстрі поштових відправлень тощо).

Також, відповідачем в порушення вимог пункту 5.5 Положення №1130 в своєму рішенні документом підтвердження зазначено лише реєстр поданих декларацій за 12 послідовних місяців, а також враховано не останні 12 послідовних місяців, за які подані податкові декларації до складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації, а перед останні, оскільки Реєстр податкових накладних та рішення про анулювання складено в березні 2021 році, а декларації були взяті за період з 01.02.2020 по 31.01.2021, тобто на місяць раніше.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України для прийняття рішення щодо анулювання реєстрації TOB «ЕКСТЕНСО ЛТД» як платника податку на додану вартість, відтак позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення від 18.03.2021 №9299/18 року Головного управління ДПС у Київській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» (), підлягає задоволенню.

Оскільки наслідком прийняття неправомірного рішення стало позбавлення позивача належного майна (грошових коштів), суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права має бути не тільки скасування оскаржуваного рішення податкового органу, а й зобов`язати відповідача внести до Реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації позивача, що відбулось за рішенням №9299/18 від 18.03.2021 відповідача, та внести запис про реєстрацію Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» як рахунку Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

З метою відновлення прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе зобов`язати Державну податкову службу України () в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Київській області () відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ТОВ «ЕКСТЕНСО ЛТД» щодо суми податку на додану вартість у розмірі 262 410 (двісті шістдесят дві тисячі чотириста десять гривень) 09 копійок відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі вхідних податкових накладних;

Аналогічні правові висновки викладені, наприклад, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.10.2018 у справі №805/4063/17-а (адміністративне провадження №К/9901/51164/18).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області надати необхідну інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника податку на додану вартість TOB «ЕКСТЕНСО ЛТД» Державній казначейській службі України для відкриття нового рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити належним чином TOB «ЕКСТЕНСО ЛТД» у строк, передбачений законодавством та зобов`язати відповідача надати Державній казначейській службі України, відповідно до статті 43 Податкового кодексу України, висновки та документи, необхідні для повернення коштів на новостворений рахунок платника податків позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, помилково та/або надміру зарахованих до бюджету, з проведенням надходжень до бюджету в розмірі 262410 (двісті шістдесят дві тисячі чотириста десять гривень) 09 копійок суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №569 від 16.10.2014 затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - Порядок №569).

Пунктом 4 Порядку №569 визначено, що рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який перераховуються кошти відповідно до пункту 200-1.4 статті 200-1 Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДПС надсилає Казначейству не раніше, ніж за один робочий день до дати реєстрації особи платником податку.

Казначейство відповідно до вимог статті 69 Кодексу надсилає ДПС повідомлення про відкриття електронного рахунка в день його відкриття. Після надходження такого повідомлення ДПС інформує платника податку про реквізити його електронного рахунка (пункт 6 Порядку).

Відповідно до пункту 7 Порядку №569 у разі анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його електронному рахунку перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається.

Для закриття електронного рахунка ДПС надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

На підставі такого реєстру Казначейство перераховує суми податку до бюджету.

Повідомлення про закриття електронних рахунків Казначейство надсилає ДПС у день закриття такого рахунка.

Водночас відповідно до пункту 7-1 Порядку №569 ДПС протягом трьох робочих днів, що настають за днем внесення контролюючим органом до реєстру платників податку змін щодо скасування (відміни) анулювання реєстрації платника податку за рішенням контролюючого органу або рішенням суду, яке набрало законної сили, здійснює перерахунок суми (УНакл) такого платника за звітний (податковий) період, у якому відбулося анулювання реєстрації платника податку, яке скасоване (відмінене). Такий перерахунок здійснюється ДПС шляхом перерахунку суми (УНакл) окремо за кожним її показником. При цьому перерахунок суми (УНакл) такого платника не здійснюється контролюючим органом у разі, коли: на момент скасування рішення про анулювання реєстрації особа застосовує спрощену систему оподаткування, яка не передбачає сплату податку; або повторна реєстрація (наступна за відміненою) платником податку такої особи є анульованою з підстав, передбачених пунктом 184.1 статті 184 Кодексу.

Отже, чинне законодавство передбачає певний механізм відкриття та закриття електронного рахунку платника ПДВ, який первинною умовою передбачає направлення ДПС до Казначейства реєстру платників податку.

Тому, на переконання суду, вказана позовна вимога не може бути вирішена одночасно з оскарженням дій та рішення податкового органу щодо анулювання свідоцтва платника ПДВ, оскільки відсутні докази того, що податковий орган у випадку набрання рішенням законної сили не буде діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені наведеними нормами, отже дана позовна вимога є передчасною, а тому у суду відсутні підстави для її задоволення.

Щодо клопотання про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення по цій справі, суд зазначає, що відповідно до статті 382 КАС України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Застосування наведеної норми є прерогативою суду, та передбачає право діяти на власний розсуд.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів існування у владного суб`єкта наміру допускати порушення закону у процедурі перерахунку та виплати пенсії. З огляду на зазначені обставини та норми Кодексу адміністративного судочинства України, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення судового контролю.

Згідно з вимогами статті 77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС Українисуд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до правил частини першої статті 139 КАС Українипри задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 11350,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1156 від 05.08.2021.

Що стосується правничих витрат, суд зазначає наступне.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновки Верховного суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15.05.2018 у справі №821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами першою та другою статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання правової допомоги щодо ведення справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» та Адвокатом Хілько Альоною Василівною укладено договір про надання правової допомоги від 17.05.2021 №118. Предметом вказаного договору є надання адвокатом правової допомоги. Також до договору доданий ордер серії АР від 17.05.2021, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №002414 від 22.10.2019.

Згідно рахунку-фактури №11801 від 17.05.2021 позивачем сплачено витрати на правничу допомогу у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №1117 від 16.06.2021 на суму 7500,00 грн.

У попередньому описі робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, неохідних для надання правничої допомоги у справі, адвокатом надані наступні послуги:

Адвокатський запит, вартість 500,00 грн; підготовчка позовної заяви з додатками, вартість 3000,00 грн; відповідь на відзив, вартість 2000,00 грн; участь у судовому засідання, вартість 2000,00 грн.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката навдено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Суд зазначає, що така послуга як підготовка відповіді на відзив, за яку заявлено 2000,00 грн є складовою частиною щодо підготовки та подання позовної заяви тому є надлишковою, згідно статті 134 КАС України.

Окрім того, справа розглядалась суддею у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. Тож така послуга, як участь у судового засіданні судом не може бути задоволена, оскільки судові засідання по даній справі не проводились.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Київській області - 3500,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00грн.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» (69005, м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 119-Б; офіс 26; )до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ) в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5-А; )про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Київській області щодо неприйняття уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку па додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 12.04.2021 за червень 2020 рік з додатками та доповненнями, який поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» .

Зобов`язати Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Київській області прийняти одержаний уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 12.04.2021 за червень 2020 рік з додатками та доповненнями до нього Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» з введенням до інформаційних баз даних ДПС України відомостей з поданих Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» документів від 12.04.2021.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Київській області№9299/18 від 18.03.2021 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» .

Зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області внести до Реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації позивача, що відбулось за рішенням №9299/18 від 18.03.2021 комісії Головного управління ДПС у Київській області, та внести запис про реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» як рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Зобов`язати Державну податкову службу України (Код ) в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Київській області (Код ) надати необхідну інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника податку на додану вартість TOB «ЕКСТЕНСО ЛТД» Державній казначейській службі України для відкриття нового рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити належним чином TOB «ЕКСТЕНСО ЛТД» у строк, передбачений законодавством.

Зобов`язати Державну податкову службу України (Код ) в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Київській області (Код )відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість TOB «ЕКСТЕНСО ЛТД» щодо суми податку на додану вартість у розмірі 262 410 (двісті шістдесят дві тисячі чотириста десять гривень) 09 копійок відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі вхідних податкових накладних.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5-А; код ЄДРПОУ ВП 44096797) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» (69005, м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 119-Б; офіс 26; ) судовий збір у розмірі 11350 (одиннадцять тисяч триста п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5-А; код ЄДРПОУ ВП 44096797)на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» (69005, м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 119-Б; офіс 26; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 29.10.2021.

Суддя М.С.Лазаренко