Справа № 937/7793/21
Суддя: Колодіна Л. В.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.10.2021
Справа № 937/7793/21
Провадження № 2-а/937/76/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» жовтня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

секретаря судового засідання - Арифової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

В С Т А Н ОВ И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати дії головного спеціаліста відділу з благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Гальперіна Юрія Олеговича по складанню постанови у справі про адміністративне правопорушення ВБ №001081 від 22.07.2021 року - неправомірними;

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ВБ №001081 від 22.07.2021 постановлену головним спеціалістом відділу з благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Гальперіна Юрія Олеговича до ОСОБА_1 .

Адміністративний позов обґрунтований тим, що 03.08.2021 ОСОБА_1 отримав лист №676 від Відділу з благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про те, що головним спеціалістом відділу з благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Гальперіним Юрієм Олеговичем відносно нього винесено постанову ВБ №001081 від 22.07.2021, за змістом якої «08.06.2021 о 10 год. 43 хв. у м. Мелітополі по вул. Олександра Невського в районі буд. 31 особа, яка керувала автомобілем (водій) VOLKSWA GEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_1 здійснила зупинку ТЗ ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних ТЗ чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП». Позивач вважає, що дії відповідача по винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення ВБ №001081 незаконні, а сама постанова підлягає скасуванню, оскільки при складанні постанови не були враховані вимоги ст. 247 КУпАП, тобто не доказано подію та склад адміністративного правопорушення, оскільки в порушення вимог ст. 251, 252 КУпАП відповідачем взагалі не досліджені обставини, викладені в постанові, а також те, чи існують взагалі докази вини позивача в адміністративному правопорушенні. При складенні постанови спеціалістом Відділу з благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області вказано, що «особа, яка керувала автомобілем (водій) VOLKSWA GEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_1 здійснила», тобто особа, яка порушила вимоги діючого КУпАП спеціалістом не встановлена. Більш того 08.06.2021 ОСОБА_1 взагалі не був за рулем автомобіля (водій) VOLKSWA GEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_1 , так як цей автомобіль знаходиться в постійному користуванні у його жінки ОСОБА_2 . В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, яки підтверджували б або фіксували би те, що саме позивач нібито здійснив правопорушення, інші докази події вказаної у постанові. В постанові не вказане конкретне місце «правопорушення» нібито скоєного ним. Крім того, Постановою адміністративного правопорушення не встановлено наявність свідків події. Більш того, відповідно змісту Постанови вона була складена 22.07.2021, фактично через 1,5 місяці після нібито скоєного адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 25 серпня 2021 року було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

15.09.2021 від провідного спеціаліста відділу благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Гальперіна Ю.О. до суду надійшов відзив на позов в обґрунтування якого зазначив, що згідно з КУпАП, ним, інспектором з паркування 08.06.2021 о 10 год. 43 хв., в районі буд. 31 по вул. О. Невського в режимі фотозйомки було зафіксовано порушення п. 15.9. «Е» ПДР України, а саме здійснення зупинки транспортного засобу ближче 30 метрів від знаку зупинки маршрутних ТЗ та створювання перешкоди дорожньому руху та складено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВБ № 001081. Відповідне повідомлення було розміщене на лобовому склі транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з тим технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП, на місці вчинення правопорушення. Керуючись ст. 279-1 КУпАП листом від 29.06.2021 №478 до територіального сервісного центру МВС №2343 (ТСЦ МВС №2343), з метою встановлення власника транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номер НОМЕР_1 , був направлений запит, щодо отримання відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів. За результатами отриманої відповіді вих. №31/8/2343-1571 зареєстрованим власником транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номер НОМЕР_1 , вказано ОСОБА_1 . Інформація, щодо належного користувача відповідного транспортного засобу - відсутня. Розглянувши адміністративні матеріали, керуючись ст. 219 КУпАП 22.07.2021 була винесена постанова ВБ №001081 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до норм ст. 279 КУпАП вбачається, що підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 22.07.2021 ВБ №001081 - відсутні. Враховуючи вищевикладене, Гальперін Ю.О. вважає, що він діяв обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Кодексом України про адміністративне правопорушення та законами України. Наведені позивачем підстави для скасування постанови про накладання адміністративного стягнення від 22.07.2021 ВБ №001081 не є такими, що впливають на законність та обґрунтованість звільнення позивача від відповідальності, а тому не можуть бути прийняті в якості достатніх для задоволення позовних вимог повністю або частково. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в повному обсязі.

23.09.2021 від ОСОБА_4 до суду надійшло заперечення на відзив в обґрунтування якого останній зазначив, що відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльніс8ть, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП). Так, за змістом ст.ст.9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в адміністративному правопорушенні, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення. Так, згідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше. Таким чином, притягнення власників транспортних засобів до відповідальності в разі, коли не вони вчинили адміністративне правопорушення, нівелює сутність конституційних прав і свобод. Відповідачем не доведено в діях ОСОБА_1 вини, об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, тому постанова у справі про адміністративне правопорушення ВБ №001081 від 22.07.2021 винесена головним спеціалістом відділу з благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Гальперіним Ю. О. до ОСОБА_1 , є такою, що суперечить нормам Конституції України, та підлягає скасуванню. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити, постанову у справі про адміністративне правопорушення ВБ №001081 від 22.07.2021 скасувати.

У судове засідання позивач не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача - Гальперін Ю.О. в судове засідання не з`явилися, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даному випадку не здійснювалось.

Суд, розглянувши адміністративну справу, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що клопотання позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

У відповідності до вимог ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що провідним спеціалістом відділу благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Гальперіним Ю.О. 22.07.2021 стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, серії ВБ № 001081.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу, в розмірі 680,00 грн. за те, що 08.06.2021 о 10 год. 43 хв. у м. Мелітополі по вул. Олександра Невського в районі буд. 31 особа, яка керувала автомобілем (водій) VOLKSWA GEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_1 здійснила зупинку ТЗ ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних ТЗ чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що в мотивувальній частині вищевказаної постанови зазначено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП на, що й посилається провідний спеціаліст відділу благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Гальперін Ю.О.

Однак, як вбачається з резолютивної частини постанови серії ВБ № 001081 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Дану постанову позивач отримав 03 серпня2021 року шляхом поштового відправлення отримав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВБ № 001081.

Законом України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Так, згідно до ч. 1 ст. 52-3 вказаного Закону, до повноважень Національної поліції належить забезпечення безпеки дорожнього руху. Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначено главою 22 КУпАП.

Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також, відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Крім того, Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, п. 8 Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачено, що до постанови додаються докази.

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім, доводів.

Судом встановлено, що у спірній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім, доводів, а також мотивувальна та резолютивна частина вказаної постанови мстять розбіжності в кваліфікації адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 289 КпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З урахуванням вимог вказаних норм, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на судове оскарження неправомірної постанови, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, прошу визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом, оскільки, як вже зазначено вище, про наявність оскаржуваної постанови мені стало відомо лише , до вказаної дати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху я не отримував.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками (п. 36 рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п. 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30 травня 2013 року, заява №49069/11).

У статті 1 Конституції Україна проголошується правовою державою, і, як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини та громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя. Зобов`язання держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних і справедливих послуг у сфері юстиції та правосудця закріплено як основоположні принципи в Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безімянная проти Росії» (заява № 21851/03) констатував порушення «самої суті права заявника на доступ до суду», а отже - порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, указавши, що «заявниця опинилася у замкнутому колі, у ситуації, коли внутрішньодержавні суди вказували один на одного і відмовлялись розглядати її справу, зважаючи на нібито обмеження своїх судових повноважень. Внутрішньодержавні суди фактично залишили заявницю у судовому вакуумі без будь-якої вини з її сторони». ЄСПЛ також наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Суд акцентує увагу відповідача, що згідно ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Отже, суд враховує, що відповідачем доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а можливість збирання нових доказів та подання відзиву після ухвалення постанови, що оскаржується, вичерпана, приймаючи до уваги приписи ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Таким чином, обставини адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності та суд вважає, що у позивача відсутня подія і склад правопорушення.

Також, відповідно ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, вирішуючи питання про визнання дій провідного спеціаліста відділу благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Гальперіна Ю.О. неправомірними суд виходить з наступного.

Суд, що, не діями, а рішенням (оскаржуваною постановою) провідного спеціаліста, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Провідний спеціаліст відділу благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Гальперін Юрій Олегович наділений повноваженнями вчиняти дії та притягувати винних осіб до адміністративної відповідальності.

Оскільки за наслідками вчинення дій відповідачем прийнята постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, в даному випадку, юридичними наслідками для особи може бути лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно з частиною третьої статті 279-1КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Таким чином, відповідач законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнення від органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому, належним та достатнім способом захисту прав позивача у даному випадку є скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, про що і прийнято рішення судом.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій провідного спеціаліста відділу благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Гальперіна Ю.О. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, ч. 1 ст. 247, 251, 258, 268, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання дій неправомірними та скасування постанови - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВБ №001081 від 22.07.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повний текст судового рішення складено 02 листопада 2021 року.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Колодіна