Справа № 620/10692/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року Чернігів Справа № 620/10692/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Заяць О.В.,

за участю секретаря Гарига Л.О.,

представника позивача Підгорного К.Є.,

представника відповідача Протченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 22.06.2021 № 2904/25010700, яким до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1138497,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що прийняте рішення відповідача суперечить ч. 7 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», у зв`язку з чим має бути визнано протиправним і скасовано.

Ухвалою суду від 13.09.2021 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що на виконання умов договору № NOVA028-2019 від 28.08.2019 СТОВ «Батьківщина» перерахувало платіжним дорученням № 11 від 24.09.2019 кошти в розмірі 130000,00 євро нерезиденту ЗАО «NOVA RENT», але товар від продавця так і не був поставлений. Нерезидент порушив ЗАО «NOVA RENT» (Литва) порушив виконання умов договору № NOVA028-2019 від 28.08.2019. Висновок Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на подовження термінів розрахунків за вказаним контрактом купівлі-продажу, не надавався. Відповідно до умов контракту щодо виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин, позивачем не надано довідки уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни. Будь-якої інформації щодо звернення до судових органів з позовом до нерезидента ЗАО «NOVA RENT» (Литва) про стягнення боргу по договору від 28.08.2019 позивачем надано не було. Також, відсутні письмові докази щодо звернення позивача до Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України. Таким чином, позивачем допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, на загальну суму 1138497,14 грн за період з 23.09.2020 по 25.01.2021. Головне управління ДПС у Чернігівській області вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідає нормам законодавства.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що заперечення відповідача є безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

У запереченні відповідач просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з посиланням на обґрунтування, викладені у відзиві на позов та запереченні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями та відповідно до наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 21.04.2021 № 620-п проведена документальна позапланова невиїзна перевірка СТОВ «Батьківщина» з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 28.08.2019 по 25.01.2021 по договору № NOVA028-2019 від 28.08.2019.

За результатами зазначеної перевірки складено акт № 2436/07/30875436 від 19.05.2021, відповідно до якого встановлено порушення СТОВ «Батьківщина» частини 3 ст.13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою НБУ від 02.01.2019 № 5 (зі змінами) «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» щодо порушення строків повернення валютної виручки по контракту № NOVA028-2019 від 28.08.2019, укладеного з нерезидентом ЗАО «NOVA RENT» (Литва). У результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій на загальну суму 1138497,14 грн. за період з 23.09.2020р. по 25.01.2021р.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом було сформовано податкове повідомлення-рішення № 2904/25010700 від 22.06.2021.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» зареєстровано 30.03.2000. Основним видом діяльності підприємства внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є вирощування зернових культур (код КВЕД 01.11).

28.08.2019 між ЗАТ «NOVA RENT» (ул. Г.Вілко, 18-а, Вільнюс, LT-08104, Республіка Литва), як Продавцем, та СТОВ «Батьківщина», як Покупцем, укладено контракт № NOVA028-2019, відповідно до умов якого Продавець зобов`язався продати, а Покупець купити БВ (бувшу у використанні) сільськогосподарську техніку згідно додатків до контракту.

Загальна сума контракту склала 130000,00 євро.

Додатками № 1.2 до контракту було передбачено поставку:

1) бувшого в експлуатації зернозбирального комбайну Claas Lexion, країна походження : Німеччина, серійний номер С6500042, рік випуску 2012, потужність 483 кс./ЗбО Квт, наробіток мотогодин 1009/1820, вага 18500 кг. в кількості 1 шт. вартістю 110000,00 євро;

2) бувшої в експлуатації жатки Claas V900, країна походження Угорщина, серійний номер 71618496, рік випуску 2013, вага 3000 кг, в кількості 1 шт., вартістю 17000,00 євро;

3) бувшого в експлуатації возику для жатки CLAAS, країна походження Угорщина, серійний номер 52101301, рік випуску 2013, вага 1200 кг, в кількості 1 шт., вартістю 3000,00 євро.

Відповідно до розділу 2 даного контракту платіж за цим контрактом мав здійснюватися наступним чином: 130000,00 євро мали бути сплачені до 26.09.2019.

24.09.2019 на виконання умов даного контракту СТОВ «Батьківщина» сплатило ЗАТ «NOVA RENT» в безготівковій формі на банківський рахунок грошові кошти у сумі 130000,00 євро. Доказами, що підтверджують наведені обставини, є контракт № NOVA028-2019 від 28.08.2019 з додатками № 1,2 до нього та платіжне доручення СТОВ «Батьківщина» в іноземній валюті від 24.09.2019 № 11 на суму 130000,00 євро.

Розділом 3 контракту було передбачено дату передачі товару: не пізніше 30.09.2019. Товар передається Покупцю протягом 30 днів з дати оплати усієї суми контракту. Товар передається Покупцю лише після повної оплати усієї суми контракту. Таким чином, ні до 30.09.2019, ні взагалі, ЗАТ «NOVA RENT» вказану у контракті сільськогосподарську техніку позивачу не передало.

12.05.2020 між ЗАТ «NOVA RENT», як Стороною-1, та СТОВ «Батьківщина», як Стороною-2, укладено арбітражну угоду № 12/05-2020, відповідно до п. 1 якої сторони домовилися, що усі спори, розбіжності та вимоги, які можуть виникнути за укладеним між ними контрактом № NOVA028-2019 від 28.08.2019 або у зв`язку з цим контрактом, у тому числі стосовно його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають розгляду у створюваному згідно даної арбітражної угоди Міжнародному комерційному арбітражі (третейському суді) по конкретній справі (арбітраж ad hoc) у відповідності до Типового закону ЮНСІТРАЛ про міжнародний торговий арбітраж. Арбітражним регламентом ЮНСІТРАЛ Комісії Організації Об`єднаних Націй з права міжнародної торгівлі. Європейською конвенцією про зовнішньоторговельний арбітраж від 21.04.1961.

Кількість арбітрів - один. Сторони призначають арбітра шляхом взаємного погодження. Арбітром може бути особа, що володіє російською мовою та має вищу юридичну освіту. Арбітром не може бути особа, яка перебуває з однією зі сторін в трудових відносинах.

Місце арбітражу: Україна, м. Чернігів.

Мова арбітражного розгляду: російська.

При розгляді спорів арбітр (третейський суддя) повинен керуватися матеріальним правом України. До Контракту, у тому числі до його дійсності, виконання, припинення, тлумачення, прав та обов`язків сторін, наслідків невиконання або неналежного виконання сторонами своїх зобов`язань та іншим витікаючим з нього питанням, застосовується законодавство України.

Рішення Міжнародного комерційного арбітражу (третейського суду) по конкретній справі (арбітраж ad hoc), створеного на підставі даної арбітражної угоди, є остаточним та обов`язковим для обох сторін.

Також, пунктом 2 арбітражної угоди було передбачено, що з моменту її підписання розділ 8 «Арбітраж» укладеного між ними контракту № NOVA028-2019 від 28.08.2019 втрачає юридичну силу та припиняє свою дію.

Крім того, ЗАТ «NOVA RENT» надіслало СТОВ «Батьківщина» лист від 12.05.2020 із пропозицією у зв`язку із укладанням вказаної вище арбітражної угоди розділ 8 «Арбітраж» із контракту № NOVA028-2019 від 28.08.2019 виключити з 12.05.2020, на що позивач листом від 18.05.2020 повідомив про свою згоду із цією пропозицією.

Доказами, що підтверджують наведені обставини, є арбітражна угода від 12.05.2020 № 12/05-2020, лист ЗАТ «NOVA RENT» від 12.05.2020 та лист СТОВ «Батьківщина» від 18.05.2020.

Згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З посиланням на арбітражну угоду від 12.05.2020 № 12/05-2020 та ч. 2 ст. 693 ЦК України СТОВ «Батьківщина» листом від 08.06.2020 звернулося до ЗАТ «NOVA RENT» з вимогою грошові кошти у сумі 130000,00 євро, які останнє в порядку попередньої оплати отримало від позивача за контрактом № NOVA028-2019 від 28.08.2019 повернути у повному обсязі протягом 7 днів з моменту отримання даного листа.

Вказаний лист ЗАТ «NOVA RENT» отримало 18.06.2020, але ні відповіді на нього не надало, ні попередньої оплати протягом 7 днів з моменту його отримання позивачу не повернуло.

Враховуючи недотримання з боку ЗАТ «NOVA RENT» умов договору щодо поставки сільськогосподарської техніки та вимоги щодо повернення сплаченої за неї попередньої оплати у сумі 130000,00 євро позивачем було прийняте рішення стягнути ці кошти у судовому порядку.

Дотримуючись вимог Європейської конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж від 21.04.1961, яка ратифікована Україною (Українською РСР) 25.01.1963 та набула чинності для України (Української РСР) 07.01.1964 та Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ, позивач звернувся до ЗАТ «NOVA RENT» з повідомленням про арбітраж від 01.07.2020, у якому висловив вимогу спір про стягнення попередньої оплати за непоставлений в установлений строк товар передати на арбітражний розгляд до Міжнародного комерційного арбітражу (третейського суду) по конкретній справі (арбітраж ad hoc), який має бути створений відповідно до арбітражної угоди від 12.05.2020 № 12/05-2020 та запропонував кандидатуру одноособового арбітра, який цей спір розгляне.

Листом від 08.07.2020 ЗАТ «NOVA RENT» із вимогою про передачу спору на розгляд до Міжнародного комерційного арбітражу (третейського суду) по конкретній справі (арбітраж ad hoc) та запропонованою кандидатурою арбітра погодилося.

Таким чином, одноособовим арбітром (третейським суддею), який мав розглянути вказаний спір, було визначено ОСОБА_1 . У свою чергу, листом від 15.07.2020 він надав на це свою згоду.

27.07.2020 до Міжнародного комерційного арбітражу (третейського суду) по конкретній справі (арбітраж ad hoc) у складі одноособового арбітра Тихоновського Д.М. позивачем було подано позовну заяву від 17.07.2020 № 17/07, у якій він просив стягнути з ЗАТ «NOVA RENT» на свою користь 130000.00 євро заборгованості по поверненню попередньої оплати, зробленої за контрактом № NOVA028-2019 від 28.08.2019.

Того ж дня - 27.07.2020 Міжнародний комерційний арбітраж (третейський суд) по конкретній справі (арбітраж ad hoc) у складі одноособового арбітра Тихоновського Д.М., діючи на підставі Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», Типового закону ЮНСІТРАЛ про міжнародний торгівельний арбітраж, Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ Комісії Організації Об`єднаних Націй по праву міжнародної торгівлі. Європейської конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж від 21.04.1961, арбітражної угоди від 12.05.2020 № 12/05-2020, укладеної між ЗАТ «NOVA RENT» та СТОВ «Батьківщина», розглянув матеріали вказаної вище позовної заяви та виніс процесуальну постанову, якою порушив провадження у справі та прийняв позовну заяву СТОВ «Батьківщина» до ЗАТ «NOVA RENT» про стягнення заборгованості по поверненню попередньої оплати в сумі 130000,00 євро, зробленої за укладеним між сторонами контрактом № NOVA028-2019 від 28.08.2019, до розгляду.

28.08.2020 Міжнародний комерційний арбітраж (третейський суд) по конкретній справі (арбітраж ad hoc) у складі одноособового арбітра Тихоновського Д.М. виніс рішення, яким позов СТОВ «Батьківщина» до ЗАТ «NOVA RENT» задовольнив повністю та стягнув з ЗАТ «NOVA RENT» на користь СТОВ «Батьківщина» 130000.00 євро заборгованості з повернення попередньої оплати, зробленої за укладеним між сторонами контрактом № NOVA028-2019 від 28.08.2019.

Доказами є лист СТОВ «Батьківщина» від 08.06.2020 «Про повернення суми попередньої оплати», складене СТОВ «Батьківщина» повідомлення про арбітраж від 01.07.2020, лист ЗАТ «NOVA RENT» від 08.07.2020, лист Тихоновського Д.М. від 15.07.2020, позовна заява СТОВ «Батьківщина» від 17.07.2020 № 17/07 та лист СТОВ «Батьківщина» від 17.07.2020 «Про направлення примірника позовної заяви», процесуальна постанова від 27.07.2020 та рішення від 28.08.2020 Міжнародного комерційного арбітражу (третейського суду) по конкретній справі (арбітраж ad hoc) у складі одноособового арбітра Тихоновського Д.М.

На виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу (третейського суду) по конкретній справі (арбітраж ad hoc) у складі одноособового арбітра Тихоновського Д.М. від 28.08.2020 р. ЗАТ «NOVA RENT» у порядку повернення попередньої оплати, зробленої за укладеним між сторонами контрактом № NOVA028-2019 від 28.08.2019 р., сплатило СТОВ «Батьківщина» в безготівковій формі на поточний рахунок грошові кошти у сумі 130000,00 евро, у тому числі 30000,00 евро (отримано 03.11.2020 р.). 20000,00 евро (отримано 20.11.2020 р.), 20000,00 евро (отримано 07.12.2020 р.), 60000,00 евро (отримано 25.01.2021 р.), що збігається з інформацією про це, яка міститься у акті перевірки.

Доказами, що підтверджують наведені обставини, є виписки по особовому рахунку СТОВ «Батьківщина» в AT «Укрексімбанк» та акт звірки взаєморозрахунків від 01.03.2021 р., підписаний між СТОВ «Батьківщина» та ЗАТ «NOVA RENT».

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі Закон №2473-VIIІ), Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 (далі Положення) та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7 (далі Інструкція).

Статтею 13 Закону № 2473-VIIІ установлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Відповідно до пункту 21 Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 7 Інструкції банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення МД типу ЕК-10 "Експорт", ЕК-11 "Реекспорт" на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акту або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів.

Банк для здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів самостійно визначає систему заходів (уключаючи фіксацію цих операцій з дотриманням принципів актуальності, достовірності та інформативності) (пункт 8 Інструкції).

Згідно із підпунктом 2 пункту 9 Інструкції банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16 2 розділу IV цієї Інструкції.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

У ч. 7 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» зазначено, що у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Указом від 25.01.1963 Президія Верховної Ради Української РСР ратифікувала Європейську конвенцію про зовнішньоторговельний арбітраж, яка передбачає вирішення спорів як арбітрами, призначеними по кожній окремій справі (арбітраж Ad Нос), так і постійно діючими арбітражними органами.

Зокрема, в ч. 2 ст. 1 Конвенції зазначено, що для застосування цієї Конвенції :

а) термін «арбітражна угода» означає арбітражне застереження у письмовій угоді або окрему арбітражну угоду, підписану сторонами або таку, що міститься у обміні листами, телеграмами, або у повідомленнях по телетайпу, а у відносинах між державами, в яких жоден із законів не вимагає письмової форми для арбітражної угоди, - усіляку угоду, укладену у формі, дозволеній цими законами;

б) термін «арбітраж» означає розгляд спорів як арбітрами, призначеними по кожній окремій справі (арбітраж ad hoc), так і постійними арбітражними органами.

Положеннями ст. 4 Європейської конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж передбачено право сторін арбітражної угоди на власний розсуд, зокрема, призначати арбітрів або встановлювати, у разі виникнення якої-небудь суперечки, методи їх призначення; встановлювати місцезнаходження арбітражного суду; встановлювати правила процедури, яких повинні дотримуватися арбітри.

Так, зокрема, в ч. 1 ст. 4 Конвенції зазначено, що сторони арбітражної угоди можуть на власний розсуд :

передбачати передачу спорів на розгляд постійного арбітражного органу; у цьому разі розгляд спорів буде здійснюватися у відповідності з регламентом такого органу;

передбачати передачу спорів на розгляд арбітражу по даній справі (арбітраж ad hoc) і у цьому випадку, зокрема :

призначати арбітрів або встановлювати, у випадку виникнення якого-небудь спору, методи їх призначення;

встановлювати місцезнаходження арбітражного суду;

встановлювати правила процедури, яких повинні дотримуватись арбітри.

Також, в ч. 1 ст. 7 Конвенції зазначено, що сторони можуть на свій розсуд встановлювати за спільною згодою право, яке належить застосовуватись арбітрами при рішенні спору по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" від 24.02.1994 № 4002-ХІІ (далі - Закон №4002-ХІІ) до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися, зокрема, спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном.

Статтею 2 Закону №4002-Х1І визначено, що для цілей цього Закону:

"арбітраж" - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України (додатки №1 і №2 до цього Закону);

"третейський суд" - одноособовий арбітр або колегія арбітрів; "суд" - відповідний орган судової системи держави;

термін «комерційний» тлумачиться широко і охоплює питання, що випливають з усіх відносин торгового характеру, - як договірних, так і недоговірних.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону № 4002-ХІІ цей Закон не зачіпає дії будь-якого іншого закону України, в силу якого певні спори не можуть передаватися до арбітражу або можуть бути передані до арбітражу тільки згідно з положеннями іншими, ніж ті, що є в цьому Законі.

Відповідно до ст. 7 Закону № 4002-ХІІ арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, або укладена шляхом обміну листами, електронними повідомленнями, якщо інформація, що міститься в них. є доступною для подальшого використання, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв`язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання в угоді на документ, що містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди.

Частиною 1 ст. 10 Закону №4002-ХІІ передбачено, що сторони можуть за власним розсудом визначати кількість арбітрів.

Згідно з частиною 1 ст. 16 Закону № 4002-ХІІ третейський суд може сам прийняти постанову про свою компетенцію, в тому числі стосовно будь-яких заперечень щодо наявності або дійсності арбітражної угоди. З цією метою арбітражне застереження, що є частиною договору, повинно трактуватися як угода, що не залежить від інших умов договору. Винесення третейським судом рішення про недійсність договору не тягне за собою в силу закону недійсність арбітражного застереження.

Відповідно до ст. 19 Закону № 4002-ХІІ за умови дотримання положень цього Закону сторони можуть на свій розсуд домовитись про процедуру розгляду справи третейським судом.

У разі відсутності такої угоди третейський суд може з дотриманням положень цього Закону вести арбітражний розгляд таким чином, який він вважає належним. Повноваження, надані третейському суду, включають повноваження на визначення допустимості, належності, істотності та значущості будь-якого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 4002-ХІІ третейський суд вирішує спір згідно з такими нормами права, які сторони обрали як такі, що застосовуються до суті спору. Якщо в ньому не висловлено іншого наміру, будь-яке положення права або системи права будь-якої держави повинно тлумачитись як таке, що безпосередньо відсилає до матеріального права цієї держави, а не до її колізійних норм.

В силу приписів ч. 1 ст. 35 Закону № 4002-Х11 арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Таким чином, враховуючи, що Європейською конвенцією про зовнішньоторговельний арбітраж та Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено можливість передачі спорів, що виникають між сторонами зовнішньоекономічних договорів (контрактів), на розгляд арбітражів (третейських судів), що створюються спеціально для розгляду окремої справи (арбітражів ad hoc) у складі одноособового арбітра, а укладеною між СТОВ «Батьківщина» та ЗАТ «NOVA RENT» арбітражною угодою від 12.05.2020 № 12/05- 2020 і було передбачено, що усі спори, що можуть виникнути за контрактом № NOVA028-2019 від 28.08.2019 або у зв`язку з цим контрактом, підлягають розгляду в Міжнародному комерційному арбітражі (третейському суді) по конкретній справі (арбітраж ad hoc), створений відповідно до цієї угоди Міжнародний комерційний арбітраж (третейський суд) по конкретній справі (арбітраж ad hoc) у складі одноособового арбітра є належним чином уповноваженим на розгляд цих спорів міжнародним комерційним арбітражем відповідно до Європейської конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж, Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та Закону України «Про валюту і валютні операції».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті підставою для зупинення граничного строку розрахунків за операцією резидента з імпорту товару є факт прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), а підставою для не нарахування та несплати пені за порушення відповідних строків є ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову.

Аналогічну правову позицію викладена у постанові Верховного Суду від 18.10.2019 у справі № 805/812/16-а.

Враховуючи, що резидент СТОВ «Батьківщина» 24.09.2019 за операцією з імпорту сільськогосподарської техніки зробив на користь нерезидента ЗАТ «NOVA RENT» авансовий платіж (попередню оплату) у сумі 130000,00 євро, останнім днем законодавчо встановленого 365-ти денного граничного строку розрахунків за такою операцією було 23.09.2020.

Зважаючи на те, що вже 27.07.2020, тобто до спливу граничного строку розрахунків за операцією з імпорту товарів, міжнародним комерційним арбітражем було прийнято до розгляду позовну заяву ЄТОВ «Батьківщина» до ЗАТ «NOVA RENT» про стягнення з останнього заборгованості, що виникла внаслідок недотримання строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), граничний строк розрахунків за вказаною вище операцією з імпорту сільськогосподарської техніки в силу приписів ч. 7 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» зупинився з цієї самої дати, тобто з 27.07.2020, а враховуючи, що рішенням міжнародного комерційного арбітражу від 28.08.2020 поданий позивачем позов було повністю задоволено, цей строк вже більше не поновлювався.

Відповідно, здійснене відповідачем у акті перевірки та оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні від 22.06.2021№ 2904/25010700, нарахування СТОВ «Батьківщина» пені за порушення граничного строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в загальній сумі 1138497,14 грн за період з 23.09.2020 по 25.01.2021, тобто за період після зупинення цього строку і його у подальшому не поновлення, суперечить ч. 7 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», а отже є протиправним.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 18.10.2019 у справі № 805/812/16-а.

Аналогічні правові висновки викладені, також, у постанові Верховного Суду України від 18.11.2003 у справі № 2/313а, ухвалах Вищого арбітражного суду України від 11.06.2008 у справі № 11/148а (К-33039/06), у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2018, ухвалі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 2240/2710/18 та в ухвалі Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 560/3657/18.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 22.06.2021 № 2904/25010700.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 22.06.2021 № 2904/25010700, яким до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1138497,14 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" судовий збір у розмірі 17077 (сімнадцять тисяч сімдесят сім) грн 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина", вул. Незалежності, буд. 51, с. Калюженці, Прилуцький район, Чернігівська область, 17311, .

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, .

Повний текст рішення суду виготовлено 05 листопада 2021 року.

Суддя О.В. Заяць