Справа № 640/2699/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Федорчук А.Б.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Справа № 640/2699/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення

і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо не здійснення перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 13.12.2019;

- скасувати як протиправне рішення № 53 від 04.08.2020 Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві в частині 01.04.2020 перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з граничного розміру;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити з 01.04.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, призначену відповідно до ст. 5 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-11883П від 12.06.2020, без обмеження її граничного розміру, з врахуванням раніше проведених виплат та виплатити недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією за період з 01.04.2020, при цьому виплату цієї різниці здійснити разово та однією сумою, без застосування постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, якою затверджено "Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити з 13.12.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-112зп від 24.09.2019 з додатком, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат та виплатити недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією за період з 13.12.2020 по 30.03.2020 при цьому виплату цієї різниці здійснити разово та однією сумою, без застосування постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, якою затверджено "Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду"..

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо не здійснення перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 13.12.2019;

- визнано протиправним та скасовано рішення № 53 від 04.08.2020 Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві в частині 01.04.2020 перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з граничного розміру;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити з 01.04.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, призначену відповідно до ст. 5 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-1188ЗП від 12.06.2020, без обмеження її граничного розміру, з врахуванням раніше проведених виплат та виплатити недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією за період з 01.04.2020;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити з 13.12.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-112зп від 24.09.2019 з додатком, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні позову в іншій частині вимог відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність нормативного документу, і регулювання умов і порядку перерахунку пенсій не може позбавити позивача, гарантованого Конституцією і Законом України «Про прокуратуру» права, оскільки встановлене та наявне право на перерахунок призначених працівникам прокуратури пенсій не може бути нівельоване у зв`язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана та реалізована.

При цьому, суд, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), дійшов висновку, що відповідач на виконання своїх повноважень повинен був провести перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви позивача, документів пенсійної справи, довідки прокуратури міста Києва від 27.02.2020 № 18-110, у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії, виходячи з розрахунку 90% щомісячної (чинної) заробітної плати без обмеження її максимального розміру.

Крім того, ухвалюючи рішення в цій справі, зокрема в частині щодо визнання протиправним та скасування рішення № 53 від 04.08.2020 і зобов`язання вчинити відповідні дії, суд звернув увагу на те, що відповідне право Позивачки на отримання пенсії за коефіцієнтом 80% та без обмеження граничного розміру встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в позові повністю, зазначаючи, що перерахунок пенсій працівниками прокуратури проводиться в разі підвищення заробітної плати особам, які працюють на відповідних посадах, але після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019, на яке посилається Позивачка та суд першої інстанції, відповідних підвищень не здійснювалося.

При цьому, Апелянт вважає, що підстави для застосування вказаного рішення Конституційного Суду України відсутні, оскільки спірні правовідносини виникли ще 11.10.2019 і заробітна плата у довідці, наданій Позивачкою, зазначена станом на 02.09.2019, а рішення ухвалено 13.12.2019 та не має зворотної дії у часі.

Також, Апелянт вважає, що позивачка втратила право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням окладу з 15.07.2015 і надалі КМУ не було визначено відповідного порядку та умов перерахунку.

Разом з тим, Апелянт вказує, що чинним законодавством передбачено розмір пенсії 60% від заробітної плати, а не 90%.

Крім того, Апелянт вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для стягнення з нього судового збору, оскільки він є самостійною фінансовою установою і його кошти не входять до Державного бюджету України та не можуть бути використані на інші цілі, ніж виплата пенсій та відповідної допомоги.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 та від 14.09.2021 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження з 02.11.2021.

5. Позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, стверджуючи, що воно відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, у своєму відзиві Позивачка, зокрема вказує, що нарахування і виплата її пенсії здійснювалася Відповідачем на виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 756/2255/17 у розмірі 80% від заробітної плати та без обмеження її максимального розміру, а вже після цього Відповідач самовільно зменшив розмір призначеної їй пенсії.

При цьому, Позивачка наголошує на тому, що вона є працюючим пенсіонером та не підпадає під дію ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», а також посилається на ухвалу Великої Палати Конституційного Суду України від 19.06.2018 № 39-у/2018 та вказує, що обмеження пенсій максимальним розміром діяли до 31.12.2017.

Також Позивачка вважає, що Апелянт пропустив строк звернення зі скаргою на рішення суду першої інстанції у цій справі та ввів апеляційний суд в оману та несвоєчасно усунув недоліки його апеляційної скарги в частині сплати судового збору за її подання.

6. Разом з тим, Позивачка подала заяву, в якій також стверджує про те, що Апелянтом були пропущені зазначені процесуальні строки, та просить визнати його дії зловживанням процесуальними правами, вжити заходи, установлені законом щодо притягнення його до відповідальності за подання до суду неправдивої інформації та повернути апеляційну скаргу відповідачу у зв`язку з порушенням строку на апеляційне оскарження та несвоєчасним повідомленням про усунення недоліків його скарги.

7. Перевіривши вказану заяву Позивачки, колегія суддів вважає, що підстави для її задоволення відсутні з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, оскаржуване рішення ухвалено судом 24.05.2021, його копію відповідач отримав 16.06.2021, а дана апеляційна скарга подана 08.07.2021 /т.1 а.с. 155, 158/, тобто в межах тридцятиденного строку, регламентованого статтею 295 КАС України, з дня отримання копії судового рішення. Саме у зв`язку з цим ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021 Апелянту було поновлено строк звернення з цією апеляційною скаргою /т.1 а.с.170-171/.

Крім того, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021 скаргу Відповідача було залишено без руху внаслідок ненадання доказів сплати судового збору та встановлено для усунення таких недоліків строк 5 днів з дати отримання копії відповідної ухвали суду /т.1 а.с.172-173/.

Разом з тим, копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху Апелянт отримав лише 18.08.2021 /т.1 а.с.178/, із заявою про усунення недоліків його скарги звернувся ще раніше 10.08.2021 /т.1 а.с.177/ і 12.08.2021 така заява разом з оригіналом платіжного доручення про сплату судового збору надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду /т.1 а.с.174-176/.

З огляду на викладене, судова колегія відхиляє аргументи Позивачки, викладені в її заяві, та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої нею заяви.

8. Переходячи до розгляду апеляційної скарги Відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

9. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, в межах даного апеляційного провадження рішення суду першої інстанції підлягає перегляду лише в частині щодо задоволення позовних вимог.

10. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

11. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та їй призначено пенсію на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ за вислугу років в розмірі 80 % від розміру місячної заробітної плати.

Вказану пенсію позивач отримує на підставі рішення Київського апеляційного адміністративного суду у справі №756/2255/17, згідно якого пенсійним органом виплачується пенсія за вислугою років, виходячи з розміру 80% від суми місячного (чинного) заробітку без обмеження максимального розміру пенсії.

Реалізуючи своє право на перерахунок пенсії, 11 жовтня 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівника прокуратури, згідно постанови КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 №505, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 30.08.2017 № 657.

За результатами розгляду вказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві листом № 260415/03 від 24.10.2019 (рішенням б/н від 16.10.2019 в о/р 880253) Позивачці відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з посиланням на ч. 20 ст. 86 цього Закону, у зв`язку з тим, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом міністрів України і на даний час цей порядок не прийнятий.

03 січня 2020 року Позивачка, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018, звернулася через веб-портал ПФУ до відповідача з відповідною заявою №ВЕБ-26002-Ф-С-20-000343, яка зареєстрована за №Е-169 від 03.01.2020 щодо перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до зазначеного рішення КСУ та вимог ЗУ «Про прокуратуру», виходячи з призначеної мені пенсії за ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991, у розмірі 80 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку без обмеження максимального розміру пенсії на підставі раніше наданої в оригіналі довідки Генеральної прокуратури України № 18-112зп від 24.09.2019 з додатком та яка наявна в матеріалах її пенсійної справи.

За результатами розгляду зазначеної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві надано відповідь листом від 23 січня 2020 року № 8070/02/Г-169, в якому підтверджено право Позивачки на перерахунок пенсії.

30 липня 2020 року Відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення №53 у розмірі 60 % від середнього заробітку позивача.

12. Позивачка, вважаючи протиправним таке рішення відповідача та порушеним своє право на належне пенсійне забезпечення, звернулася до суду з цим позовом.

13. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі -Закон № 1789-ХІІ), «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VІ), «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ), «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих було визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Згідно з частинами першою та другою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у попередній редакції було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення Позивачці пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах дванадцятій та сімнадцятій статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

У подальшому, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям вказаного Закону від 08.07.2011 № 3668-VІ не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно з частинами тринадцятою та вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції Закону від 08.07.2011 № 3668-VІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько -слідчих працівників.

Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Надалі, Законом № 76-VІІІ до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

14.10.2014 прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, який набрав чинності 15.07.2015.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону № 1697-VІІ попередній Закон України «Про прокуратуру» зі змінами частково втратив чинність, окрім зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення № 7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Законом № 213-VІІІ внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а саме: в частину 15 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ - максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Частиною 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

14. Висновки суду апеляційної інстанції.

15. Щодо наявності правових підстав для перерахунку пенсії позивача.

Системний аналіз наведених правових норм дозволяє стверджувати, що починаючи з 01.01.2015 в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру», і законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 (справа № 826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на уряд.

Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30-ти днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Проте, рішення суду фактично Кабінетом Міністрів України не виконано.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії Позивачки.

Реалізація її права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019.

Крім того, слід звернути увагу, що постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Разом з тим, частина двадцята статті 86 Закону № 1697 (у первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню, починаючи з цієї дати.

Аналогічні правові висновки викладені в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020, ухваленому у зразковій справі № 560/2120/20 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді цієї справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Позивачка має право на перерахунок її пенсії.

Доводи апелянта про те, що перерахунок пенсій працівниками прокуратури проводиться в разі підвищення заробітної плати особам, які працюють на відповідних посадах, але після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019, на яке посилається Позивачка та суд першої інстанції, відповідних підвищень не здійснювалося, колегія суддів відхиляє, з огляду на вищезазначене.

При цьому, приймаючи до уваги висновки Верховного Суду, викладені в рішенні у зразковій справі № 560/2120/20, судова колегія зазначає, що на момент прийняття Конституційним Судом України рішення № 7-р(II)/2019 вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та в розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії.

Крім того, постанова КМУ від 30.08.2017 № 657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Тож, наведені доводи відповідача є необґрунтованими і безпідставними.

Доводи Апелянта про те, що Позивачка втратила право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням окладу з 15.07.2015 і надалі КМУ не було визначено відповідного порядку та умов перерахунку, апеляційний суд відхиляє з підстав, наведених вище.

Твердження апелянта про те, що підстави для застосування вказаного рішення Конституційного Суду України відсутні, оскільки спірні правовідносини виникли ще 11.10.2019 і заробітна плата у довідці, наданій Позивачкою, зазначена станом на 02.09.2019, а рішення ухвалено 13.12.2019 та не має зворотної дії у часі, апеляційний суд відхиляє, оскільки, як було встановлено вище, Позивачка зверталася до Відповідача не лише із заявою від 11.10.2019, а й після ухвалення рішення КС України, 03.01.2020 і за результатами такої заяви 23.01.2020 органом ПФУ їй збуло надано відповідь та підтверджено наявність у неї відповідного права на перерахунок пенсії.

Крім того, позовні вимоги в цій справі були заявлені Позивачкою, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, та задоволені судом першої інстанції лише з 13.12.2019 та з 01.04.2020, а не з 11.10.2019.

З огляду на це, відповідно до ст. 316 КАС України, рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивача відповідача підлягає залишенню без задоволення.

17. Щодо наявності правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у частині задоволення відповідних позовних вимог, судова колегія зазначає, що в період з 01.01.2015 до 13.12.2019 в Україні не було жодного Закону чи іншого нормативно-правового акта, що визначав би умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Водночас особи, яким пенсія цього виду була вже призначена, продовжували її отримувати в призначеному розмірі (сума виплати не була зменшена), а також мали право змінити вид пенсійного забезпечення (наприклад, звернутися про призначення їм пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV).

Усталена практика Верховного Суду свідчить про безпідставність вимог заявників до органів ПФУ про перерахунок їм після 01.01.2015 пенсії на умовах та в порядку, що був визначений частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції до 01.01.2015) та редакції частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII, яка фактично набрала чинності лише 13.12.2019.

Також вимоги Позивачки про перерахунок розміру її пенсії на підставі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії та визначала умовою перерахунку пенсії за вислугу років працівника прокуратури збільшення заробітної плати за посадою, з якої ця особа звільнялася на пенсію), є безпідставними.

Водночас, для захисту та відновлення порушеного права позивача на перерахунок його пенсії, колегія суддів, відповідно до ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі заявлених ним позовних вимог та зобов`язати відповідача здійснити з 13.12.2019 перерахунок пенсії позивача, відповідно до частини 20 статті 86 Закону №1697-VII у редакції, чинній з 13.12.2019, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 24.09.2019 № 18-112зп та з 01.04.2020, відповідно до частини 20 статті 86 Закону №1697-VII у редакції, чинній з 13.12.2019, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 12.06.2020 № 21-1188ЗП.

Аналогічні правові висновки викладені в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020, ухваленому у зразковій справі № 560/2120/20.

18. Щодо наявності правових підстав для визначення відсоткового коефіцієнту пенсії позивача в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати.

Так, з аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII щодо розміру пенсії застосовуються при призначенні пенсій прокурорським працівникам у разі реалізації ними первинного права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, при перерахунку пенсії позивача має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що пенсія Позивачки підлягає перерахунку, виходячи із відсоткового значення станом на час призначення позивачу пенсії, а саме у розмірі 80% грошового забезпечення.

Тож, доводи апеляційної скарги щодо необхідності визначення розміру пенсії позивача за коефіцієнтом 60% є безпідставними.

Крім того, Апелянт у своїй скарзі вказує про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачки в розмірі 90%, але в цій справі предметом судового спору є інший коефіцієнт - 80%, що також переконує судову колегію у безпідставності та необґрунтованості доводів Відповідача.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оспорюваного Позивачкою рішенні ГУ ПФУ в м. Києві та наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову у відповідній частині позовних вимог.

19. Щодо наявності правових підстав для вирішення питання щодо виплати пенсії Позивачки без обмеження максимальним розміром.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у частині задоволення відповідних позовних вимог, судова колегія зазначає, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право Позивачки на перерахунок її пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури в розмірі 80% від заробітної плати.

Відповідно, питання щодо обмеження пенсії максимальним розміром є похідним і повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок та коефіцієнт заробітної плати, який підлягає застосуванню.

Аналогічні правові висновки викладені в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020, ухваленому у зразковій справі № 560/2120/20 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді цієї справи.

Суд зауважує, що Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду (саме в цій справі), а тому відсутні підстави вважати, що права Позивачки у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку (визначеного судом за результатами вирішення даного спору) будуть порушені.

Таким чином, оскільки, відповідно до приписів статті 2 КАС України, судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені в майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

При цьому, судова колегія зазначає, що рішенням суду у справі № 756/2255/17 було встановлено право Позивачки на перерахунок її пенсії з 24.11.2016, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011, а правовідносини, що є предметом судового розгляду в цій справі № 640/2699/20 мають вже інше правове регулювання і виникли з інших підстав.

Тому, певні обставини, установлені вказаним судовим рішенням, дійсно, відповідно до ст. 78 КАС України, мають преюдиціальне значення при вирішенні даного спору і були враховані судом, але підстави щодо обмеження пенсії Позивачки максимальним розміром вже при здійсненні відповідного перерахунку її пенсії за нормами, застосованими вище, є відмінними і їх перевірка наразі в судовому порядку є передчасною до здійснення ГУ ПФУ в м. Києві перерахунку пенсії Позивачки, відповідно до даного судового рішення.

20. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання вчинити дії, неповно встановив обставини цієї справи та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення певних спірних правовідносин і, відповідно до ст. 317 КАС України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення таких позовних вимог.

21. Доводи Апелянта про те, що в даному випадку відсутні правові підстави для стягнення з нього судового збору, оскільки він є самостійною фінансовою установою і його кошти не входять до Державного бюджету України та не можуть бути використані на інші цілі, ніж виплата пенсій та відповідної допомоги, судова колегія відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать приписам ст. 139 КАС України та нормам бюджетного законодавства.

22. Аналізуючи всі доводи апелянтів, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

23. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає задоволенню частково, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії - скасуванню, а в іншій частині - залишенню без змін.

24. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, з огляду на кінцевий результат розгляду цієї справи, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання дії зловживанням процесуальними правами, вжиття заходів та повернення апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов у цій частині позовних вимог - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-112зп від 24.09.2019 з додатком, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ у редакції, чинній з 13.12.2019, виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести з 01.04.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-1188ЗП від 12.06.2020, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ у редакції, чинній з 13.12.2019, виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, з урахуванням раніше проведених виплат та виплатити недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією за період з 01.04.2020.

В іншій частині позовних вимог про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 02 листопада 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова