Справа № 465/5905/21
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

03.11.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Христюка Євгена Олександровича поліцейського роти №3, батальйону управління патрульної поліції у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адмінітсративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4506485 від 18 липня 2020 року,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Христюка Євгена Олександровича поліцейського роти №3, батальйону управління патрульної поліції у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адмінітсративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4506485 від 18 липня 2020 рок.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 18 липня 2020 року старшим лейтенантом поліції 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області Христюком Є.О. було винесено постанову серії ЕАО № 4506485 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до матеріалів справи, поліцейський Христюк Є.О. 18 липня 2021 року о 21 год. 30 хв. зупинив ОСОБА_1 за те, що він нібито в м. Львові по вул. Пасічній порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 та не увімкнув аварійну сигналізацію під час зупинки поліцейським. Позивач з прийнятою постановою категорично не згідний, оскільки відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справу виключно за місцем знаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та при розгляді справи порушив порядок, передбачений ст.ст. 278, 279 КУпАП. Крім того постанова не містить доказів вчинення ним правопорушення.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому заперечив позовні вимоги, та зазначив, що постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, тому є належним доказом правопорушення.

Розгляд справи відбувався за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи.

Відповідно до матеріалів справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4506485 від 18 липня 2020 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до постанови серії ЕАО № 4506485 від 18 липня 2020 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CITROEN XSARA PICASSO д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Пасічна, 164, що у м. Львові, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 «рух праворуч» та здійснив рух ліворуч та не увімкнув світловий покажчик, а саме аварійну сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського, чим порушив п.9.9.б. ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно зі п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення у справі, що розглядається, слід встановити, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CITROEN XSARA PICASSO д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Пасічна, 164, що у м. Львові не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 «рух праворуч» та здійснив рух ліворуч та не увімкнув світловий покажчик, а саме аварійну сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського, чим порушив п.9.9.б. ПДР України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача на підтвердження позиції відповідача до відзиву долучено відеозапис.

В силу вимог частини 3 статті 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Таким чином, вимоги зазначеної норми Закону встановлюють імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного запису, яким здійснено фото або відеозапис у постанові у справі про адміністративне прпавопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення посилань на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові ВС від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16.

Крім того, у п. 7 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення та не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчиненого правопорушення.

Крім того, правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17, зазначає, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд доходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18 липня 2021 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задоволити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4506485 від 18 липня 2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

-Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4506485 від 18 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно зі ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення суду 03 листопада 2021 року.

сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 ;

відповідачі: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, м. Львів, вул. Перфецького,19;

поліцейський роти 3 батальйону 2 УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Христюка Євгена Олександровича, м. Львів, вул. Перфецького,19.

Суддя Г.П. Мигаль