Справа № 160/12212/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
ВСТАНОВИВ:
20.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач, з урахуванням уточнень від 17.08.2021 року, просить суд:
- визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та скасувати його рішення, оформлене листом від 13.11.2020 за №0400-0306-8/108899 щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії за вислугу років відповідно до довідки № 21-356 вих-20 від 26.10.2020 року, виданої Дніпропетровською обласною прокуратурою про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії за нормами чинними станом на 11.09.2020, на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697 VII та наказів Офісу Генерального прокурора України від 03.09.2020 року № 410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» і від 08.09.2020 № 414 «Про день початку роботи обласних прокуратур»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.10.2020 здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII (в редакції від 14 жовтня 2014 року), на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 26.10.2020 №21-356 вих-20, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697 VII та наказів Офісу Генерального прокурора України від 03.09.2020 року № 410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» і від 08.09.2020 №414 «Про день початку роботи обласних прокуратур», виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку за відповідною посадою позивача, без максимального обмеження суми пенсії, з виплатою різниці між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією одноразово та однією сумою.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 20.07.2021 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 22.07.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.
Позивачем, у строк визначений у вказаній вище ухвалі суду усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 03.09.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Ухвалою суду від 03.09.2021 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- пенсійної справи позивача;
- заяву позивача про перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки;
- оновлену довідку №21-356 вих-20 від 26.10.2020 року;
- лист/відмову Пенсійного органу від 13.11.2020 року за №0400-0306-8/108899 та інші наявні докази щодо суті спору.
23.09.2021 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов разом із додатковими доказами по справі.
30.09.2021 року позивачем подано письмову відповідь на відзив відповідача на позовну заяву.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 01.11.2021 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 10.10.1980 року по 26.01.2000 року позивач працював в органах прокуратури України.
Вказує, що з 31.01.2000 року перебуває на обліку в Жовтневому (на теперішній час у Центральному об`єднаному) управлінні Пенсійного фонду України м. Дніпро та отримує пенсію за вислугу років, яка була призначена на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 (у редакції від 26.11.1993 року).
З 01.08.2001 року призначена позивачу пенсія нараховується відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (в редакції від 12.07.2001 року) виходячи з 90 відсотків від суми місячної заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При підвищенні заробітної плати працівникам органів прокуратури і після надання позивачем відповідних довідок до Управління Пенсійного фонду розмір пенсії неодноразово перераховувався у розмірі 90% від суми заробітної плати.
У зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та відмовою Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську в здійсненні перерахунку пенсії, Позивач звернувся з відповідним позовом до суду і постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2016 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2016 року (справа №201/9431/16-а), а також постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 року (справа №201/9598/17) зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську провести позивачу перерахунок пенсії відповідно до вимог ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» у розмірі 90% місячного заробітку, без обмеження її максимального розміру.
Позивач вказує, що цими рішеннями судів, які набрали законної сили і підлягають виконанню, визнано право позивача на перерахунок пенсії виходячи з розрахунку 90% від його середнього заробітку за відповідною посадою та без застосування обмеження максимальним розміром. З часу винесення цих рішень судів між позивачем та відповідачем не виникли нові обставини, які б давали підстави для їх незастосування.
У зв`язку з підвищенням посадових окладів працівників прокуратури на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697 VII та наказів Офісу Генерального прокурора України від 03.09.2020 року №410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» і від 08.09.2020 року №414 «Про день початку роботи обласних прокуратур» відбулись зміни в оплаті праці працівників обласних прокуратур, а саме, збільшено розміри посадових окладів та надбавки до посадових окладів, внаслідок чого у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.
26 жовтня 2020 року Дніпропетровською обласною прокуратурою позивачу було видано довідку №21-356 вих.20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії за нормами чинними станом на 11.09.2020 року.
26.10.2020 року позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, до якої було додано оновлену довідку.
Позивач вказує, що Пенсійним органом належним чином не було проінформовано про результати розгляду його заяви про перерахунок пенсії, тому 21.05.2021 року, він направив до Пенсійного фонду заяву з проханням про надання відповідної відповіді.
Листом від 13.11.2020 за №0400-0306-8/108899 позивачу було повідомлено про відмову у такому перерахунку пенсії.
Позивач вважає, таку відмову Пенсійного органу незаконною, з огляду на викладене звернувся до суду із цим позовом.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач, зазначив, що відповідно до частини 2 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" (№1697-VII, 14.10.2014, Закон, Верховна Рада України) пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Так, враховуючи норми статті 86 Закону, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Призначена позивачу пенсія за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка перерахована на підставі постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська (справа №201/9598/17 від 31.07.2017 року) з 01.06.2016 року із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати по довідці, яка видана Прокуратурою Дніпропетровської області від 04.03.2016 року №18-85 вих.16, без обмеження пенсії максимальним розміром.
Тобто розмір пенсії, який позивач отримує, є більшим ніж перерахований по довідці від 26.10.2020 року №21-356 вих-20.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 21.08.2001 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати.
Встановлено, що пенсія позивача була перерахована на виконання постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20.07.2016 року, якою зобов`язано ЦО УПФУ у м.Дніпрі провести перерахунок пенсії позивача відповідно до вимог ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» у розмірі 90% місячного заробітку відповідно до довідки прокуратури Дніпропетровської області за №18-85 вих. 16 від 04.03.2016 року, починаючи з 01.06.2016 року.
Позивач, ОСОБА_1 21.12.2016 року та 23.01.2017 року (повторно) звертався до Пенсійного органу із заявами про здійснення виплати зазначеної вище пенсії без обмеження максимального розміру пенсії.
Пенсійним органом листами було відмовлено у виплаті пенсії та повідомлено позивача про те, що його пенсія перерахована згідно з чинним законодавством України, а виплата проводиться з обмеженням максимального розміру, оскільки в постанові суду не зазначено, що розмір пенсії не обмежується максимальним розміром.
Не погоджуючись із обмеженням пенсійним органом пенсії позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 31.07.2017 року у справі №201/9598/17 (2а/201/296/2017) було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 року у справі № 201/9598/17 постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 31.07.2017 р. у справі №201/9598/17 (2а/201/296/2017), скасовано та прийнято нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Дніпрі про визнання неправомірними дій щодо обмеження розміру виплати пенсії, зобов`язання здійснювати виплати пенсії без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.06.2016 року, задоволено. Визнано неправомірними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпро щодо обмеження виплати ОСОБА_1 пенсії, перерахованої на підставі постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 липня 2016 року у розмірі 90 % від суми щомісячного заробітку згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області за №18-85 вих. 16 від 04.03.2016 року. Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпро здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії, нараховану згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області за №18-85 вих. 16 від 04.03.2016 року без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01 червня 2016 року з урахуванням раніше сплачених сум.
У жовтні 2020 року Дніпропетровською обласною прокуратурою видано позивачу довідку від 26.10.2020 №21-356 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.
Довідка видана відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ, наказів Офісу Генерального прокурора від 03.09.2020 року №410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур», від 08.09.2020 року №414 "Про день початку роботи обласних прокуратур".
Судом з`ясовано, що позивач, неодноразово, у тому числі 26.10.2020 року звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 26.10.2020 року за №21-356 вих.20 в розмірі 90% без обмеження граничного розміру.
За наслідками розгляду вищевказаної заяви Пенсійним органом, у тому числі, листом від 13.11.2020 року за №0400-0306-8/108899 відмовлено позивачу по суті порушеного питання, у зв`язку з відсутністю підстав для проведення перерахунку його пенсії.
Не погодившись із такою відмовою Пенсійного органу, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення позивача регулюються зокрема Законом України "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991 року та Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII.
Особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року).
Відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Згідно частини 12 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина 17 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ).
До статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 року внесено зміни, внаслідок яких частина 17 статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулася зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
У подальшому 14.10.2014 року ухвалено новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ.
У первинній редакції частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII мала такий текст: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
Отже, первісна редакція частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII та частина 17 (з 01.10.2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу 1 частини 2 статті 46-2, статті 47, частини 1 статті 49, частини 5 статті 50, частин 3, 4, 6 та 11).
Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (набрав чинності 01.01.2015) зокрема, частину 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру".
Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.
Останній впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Конституційний Суд України, 13.12.2019 року за результатами розгляду справи за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким:
- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
- положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
При цьому, Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:
- частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
Верховний Суд у рішенні від 14.09.2020 року по справі № 560/2120/20 зазначив, що частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019 набрала чинності 13 грудня 2019 року та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати.
Таким чином, у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішень №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року та №6-р/2020 від 26.03.2020 року у позивача виникло право на звернення за перерахунком пенсії в порядку, визначеному частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, з дня підвищення заробітної плати працівникам прокуратури на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
Статтею 81 Закону України Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII врегульовані питання заробітної плати прокурора.
Згідно частини 1 цієї статті заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Наказом Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора України "Про день початку роботи обласних прокуратур" за № 414 від 08.09.2020 року, відповідно до пункту 4 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019 року № 113 - IX, керуючись статтями 7, 9, 10 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, визначено 11 вересня 2020 року днем початку роботи обласних прокуратур.
Отже, з цієї дати (11.09.2020 року) здійснюється оплата праці прокурорів відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру".
Таким чином, згідно частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" та рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019, з 11.09.2020 року здійснюється видача довідок про збільшену заробітну плату для перерахунку пенсії за вислугу років.
У зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, позивач, якому пенсію призначено відповідно до Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991 року (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), в силу вимог частини 20 статті 86, в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року, має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, починаючи з 01.10.2020 року.
Отже позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 26.10.2020 року №21-356 вих-20 про розмір заробітної плати за нормами чинними на 11.09.2020 року.
Щодо того, у якому відсотковому розмірі відносно заробітної плати підлягає перерахунку пенсія позивача суд зазначає про таке.
Згідно частини 2 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
На підставі наведеного, з врахуванням Наказу Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора України "Про день початку роботи обласних прокуратур" за №414 від 08.09.2020 року, суд дійшовши до висновку, що правовідносини у сфері пенсійного забезпечення прокурорів щодо призначення та перерахунку пенсії врегульовані Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, вважає, що з 01.10.2020 року перерахунок пенсії позивача має здійснюється у розмірі 60% його грошового забезпечення.
Таким чином, позов в частині перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати задоволенню не підлягає.
Відповідно питання щодо обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинне вирішуватися після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Оскільки відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії з 01.10.2020 року на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 26.10.2020 №21-356 вих-20, спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
При цьому, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Вищевказане стосується і позовної вимоги позивача про подальшу виплату пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірної відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, згідно його заяви від 26.10.2020 року.
За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладене у листі від 13.11.2020 року за №0400-0306-8/108899, про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років та в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.10.2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 60% від місячної заробітної плати, відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 26.10.2020 року за №21-356 вих-20, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 681,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладене у листі від 13.11.2020 року за №0400-0306-8/108899, про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.10.2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 60% від місячної заробітної плати, відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 26.10.2020 року за №21-356 вих-20, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 681,00 гривень.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 01.11.2021 року.

Суддя В.В. Ільков