Справа № 420/3135/21
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3135/21
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.02.2021 року ВП №61457034 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн.

В обґрунтування позову зазначило, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки пенсійний орган вжив усіх залежних від нього заходів, спрямованих на виконання судового рішення у справі №420/6687/19 від 18.12.2019 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що нарахування ОСОБА_1 пенсії є лише передумовою її виплати, та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки останнє зобов`язує пенсійний орган не тільки нарахувати, а виплатити раніше призначену пенсію.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, а також неповне з`ясування обставини, що мають значення для вирішення спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування наведених доводів апелянт зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не врахував, що причиною невиконання управлінням рішення суду є поважна причина, а саме, наявність чітко встановленого Порядком, затвердженим постановою КМ України №649 від 22.08.2018 року, механізму виплати відповідного боргу, який аж ніяк не залежать від волі управління.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та третя особа ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву не скористались.

Враховуючи розгляд справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції розгляну дану справу у письмовому провадженні.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року у справі №420/6687/19 судом задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 80 % від відповідних сум грошового забезпечення до 70 % від відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок призначеної пенсії в основному розмірі 80% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі із врахуванням раніше виплачених сум; відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

Вказане рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року по справі №420/6687/19 набрало законної сили 20.01.2020 року та 31.01.2020 року судом виданий виконавчий лист №420/6687/19.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою щодо виконання рішення суду по справі №420/6687/19 (а.с.47).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.03.2020 року за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №420/6687/19 від 31.01.2020 року відкрито виконавче провадження за №61457034 (а.с.52).

Згідно з п.2 вказаної постанови боржнику ГУ ПФУ в Одеській області встановлено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Також старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 05.03.2020 року прийнято постанову №61457034 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн. (а.с.49) та постанову №61457034 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.50 - 51).

24.03.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області направило відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління Юстиції в Одеській області лист про виконання рішення (а.с.53), в якому вказано, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 у справі № 420/6687/19, яке набрало законної сили 20.01.2020, ОСОБА_1 20.01.2020 проведено перерахунок пенсії-за вислугу років з 20.12.2016 з урахуванням розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено з 20.12.2016 у зв`язку з тим, що з 01.01.2016 по 19.12.2016 він працював у Головному управлінні Національної поліції в Одеській області на посаді державного службовця і згідно із статтею 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону України від 06.12.2016 № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України») пенсію за цей період не отримував. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 становить 7 223,51 грн. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 20.01.2020 по 31.01.2020 в сумі 349,53 грн. зарахована на його поточний рахунок 05.02.2020. Нарахована доплата пенсії за період з 20.12.2016 по 19.01.2020 в сумі 33408,78 грн. підлягала виплаті згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1.

Таким чином, вказано у листі, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Разом із вказаним листом позивачем було надано копії відповідних перерахунків та розрахунків на доплату (а.с.54-55), а також витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (а.с.55).

11.01.2021 року старшим державним виконавцем на адресу позивача складено вимогу, якою зобов`язано повідомити про стан виконання вимог виконавчого листа №420/6687/19, виданого 31.01.2020 року.

05.02.2021 року позивачем на адресу відповідача направлено лист, в якому повідомлено аналогічні раніше викладеним у листі від 24.03.2020 року обставини щодо виконання рішення суду по справі №420/6687/19 (а.с.58). Додатково у листі вказано, що після прийняття постанови Шостим апеляційним адміністративним судом від 22.07.2020 у справі №640/5248/19 бюджетні призначення Пенсійному фонду України на 2020 рік не переглядалися. Додатково повідомляємо, що Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2021 рік не затверджено. Тому Головне управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на 1 квартал 2021 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

09.02.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову ВП №61457034 про накладення штрафу, якою за невиконання без поважних причин в повному обсязі рішення суду застосовано до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у сумі 5 100 грн. (а.с.61-62).

Вважаючи протиправним накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Як передбачено статтею 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч.1 та 2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

Отже, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, згідно з ч.2,3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як вірно зазначено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року у справі №420/6687/19 не виконано позивачем у повному обсязі.

Управляння наполягає, що такі обставини склалися не з його вини, а виключно внаслідок відсутності належного фінансування.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що ним у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649, якою затверджено «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», внесено відомості про наявність заборгованості перед ОСОБА_2 до реєстру рішень, виконання яких здійснюється окремою бюджетною програмою.

Так, п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018р. «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів» затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Згідно з п.3 вказаного Порядку боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року у справі №640/5248/19, якою змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року. Пункт 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: «Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Таким чином, з 22.07.2020 року Порядок №649 втратив свою дію, тому посилання позивача на внесення відомостей до реєстру виконання рішень, не може вважатись належним виконанням судового рішення на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця (09.02.2021 року).

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, має бути виконане Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, а відтак, посилання апелянта на відсутність коштів для проведення виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном.

У рішеннях ЄСПЛ від 28.11.1999р. по справі «Brumarescu v. Romania» та від 24 липня 2003 року по справі «Рябих проти Росії» судом зазначено, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Так, у справі «Серінг проти Сполученого Королівства» від 07.07.1989р. Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст.6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997р. вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, слід зазначити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Так, у справі «Півень проти України» Європейський суд констатував порушення ст.6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків.

Так, у справі «Шмалько проти України» Європейський суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.

Таким чином, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку, що на момент прийняття виконавцем спірної постанови позивачем не було виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року у справі №420/6687/19 в повному обсязі, а посадова особа відповідача не допустила порушень Закону №1404, у зв`язку з чим підстави для скасування постанови від 09.02.2021 року ВП №61457034 - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.