Справа № 460/1535/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
03 листопада 2021 року м. Рівне №460/1535/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В. розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника Рівненської обласної прокуратури про залишення без розгляду позову
доРівненської обласної прокуратури
про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні,
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської обласної прокуратури (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо затримки виплати вихідної допомоги при звільненні;
Ухвалою суду від 29.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду. Мотивуючи подане клопотання, відповідача зазначав, що звільнення ОСОБА_1 відбулося 04.05.2020, а вихідну допомогу при звільненні перераховано на її картковий рахунок 29.12.2020. Відтак, позивач повинна була дізнатися про порушення своїх прав 29.12.2020, тобто з дати проведення фактичного розрахунку при звільненні. Разом з тим, до суду з позовом ОСОБА_1 звернулася лише 09.03.2021, тобто з пропуском місячного строку звернення о суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). При цьому, жодних поважних причин пропуску такого строку позивачу у позовній заяві не навела.
Позивач подала до суду заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду. В обґрунтування таких заперечень позивач вказує, що строк звернення до суду з даним позовом не був нею пропущений, оскільки, на її думку, в спірних правовідносинах підлягають застосуванню положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), згідно з якими позови про стягнення заробітної плати можуть бути подані до суду без обмеження будь-яким строком.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в основу клопотання про залишення позову без розгляду, а позивачем заперечення проти такого клопотання, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.
Предметом спору у цій адміністративній справі є стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні останньої з посади начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Рівненської області, тобто при звільненні з публічної служби.
Відповідно до частини першої статі 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Частиною дугою статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Твердження позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин вимог частини другої статті 233 КЗпП України не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 18.03.2020 по справі №711/4010/13-ц, відповідно до якої вихідна допомога не належить до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури.
Також такі доводи позивача суперечать правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.01.2019 по справі № 910/4518/16, у якій, виходячи з аналізу норм законодавства, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою в розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці".
За змістом статей 1, 2 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
В свою чергу, структура заробітної плати складається з:
- основної заробітної плати, яка по своїй суті є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки); вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;
- додаткової заробітної плати, яка за своїм змістом становить винагороду за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці; вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;
- інших заохочувальних та компенсаційних виплат; до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
За приписами пункту 3.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за № 114/8713, до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, відносяться суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що оскільки вихідна допомога при припиненні трудового договору не є складовою частиною заробітної плати, то положення частини другої статті 233 КЗпП України щодо можливості звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком не є застосовними як до випадків подання позовної заяви про стягнення вихідної допомоги при звільненні, так і до випадків подання позовів про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні.
Більше того, суд звертає увагу на те, що приписами частини п`ятої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).
При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Зважаючи на те, що вихідна допомога при звільненні та заробіток за весь час затримки виплати вихідної допомоги не є складовими заробітної плати, а також беручи до уваги те, що положення частини другої статті 233 КЗпП України щодо можливості звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком не є застосовними до випадків подання позовної заяви про стягнення вихідної допомоги при звільненні та заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги, тому позивач повинен був звернутися з вказаними позовними вимогами у межах місячного строку звернення до суду.
Позивач особисто вказала в позовній заяві, що про порушення своїх прав вона дізналась після проведення відповідачем фактичної виплати вихідної допомоги при звільненні, тобто 29.12.2020. Тотожні відомості щодо моменту, коли ОСОБА_1 стало відомо про порушення її прав, зазначені останньою і в запереченням на клопотання відповідача щодо залишення позову без розгляду.
При цьому, варто зауважити, що відповідно до ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунку, банк зобов`язується приймати й зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування й видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з ч.3 ст.6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.
Отже, безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності, що передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку.
З огляду на зазначене, безготівкові кошти, які перебувають на рахунках у банках, є об`єктом права власності в розумінні ст.190 ЦК України.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10.09.2018 у справі №905/3542/15.
Таким чином, користуючись банківським рахунком позивач володіє інформацією про фінансові операції із зарахування чи списання коштів на його банківському рахунку, зокрема, і інформацією про залишок коштів на такому рахунку.
Вищезазначене також підтверджує, що про порушення своїх прав позивач дізналась в момент зарахування означеної суми на її банківський рахунок, тобто 29.12.2020 року.
Натомість, із позовною заявою позивач звернулася до адміністративного суду 09.03.2021 (згідно з відтиском штемпеля вхідної документації суду на першому аркуші позову), тобто з пропуском місячного строку з дня, коли позивачу стало відомо про порушення її прав.
Згідно з частиною першою статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню, а позов в даній адміністративній справі слід залишити без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.
Керуючись статтями 166, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Клопотання Рівненської обласної прокуратури про залишення позову без розгляду - задоволити.
Позов ОСОБА_1 до Рівненської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 03.11.2021

Суддя В.В. Щербаков