Справа № 320/9164/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року Київ №320/9164/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.06.2021 №.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликається на те, що за результатами проведеної фактичної перевірки контролюючий орган безпідставно дійшов висновку про порушення позивачем вимог п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Так, позивач посилається на те, що в його діях відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, тому застосування до нього штрафних санкцій оскаржуваним рішенням є протиправним.

Згідно з ухвалою від 12.08.2021, суд відкрив провадження в даній адміністративній справі, визначив, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ухвали від 04.11.2021, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що в ході фактичної перевірки позивача встановлено проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з порушенням режиму програмування найменування товарів із зазначенням коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів (горілка "Мороша Джерельна", пиво "Карлсберг"), чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Представник відповідача зазначив, що за результатами вказаної перевірки складений акт від 09.06.2021 №8615/1036/07/ НОМЕР_1 , на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 25.06.2021 № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 5 100,00 грн.

З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, відзив відповідача на позов, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, рнокпп - НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , має право на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (т.1, а.с. 10, 11).

Посадовими особами ГУ ДПС у Київській області на підставі направлень від 09.06.2021 №3906 та №3907 проведено фактичну перевірку павільйону-кафе, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 49, 50).

Метою такого заходу була перевірка дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами фактичної перевірки складений акт від 09.06.2021 №8615/1036/07/ НОМЕР_1 .

Згідно з висновками акта, перевіркою встановлено факт здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів із видачею розрахункових документів, які не містять коду УКТ ЗЕД, чим порушено порядок використання режиму програмування РРО, а саме: згідно чеку від 11.05.2021 №6826 реалізовано горілку "Мороша Джерельна" 50 мл., згідно чеку від 12.05.2021 №6835 реалізовано пиво "Карлсберг" 500 мл.

Вказаними діями порушено п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

З актом ФОП ОСОБА_1 ознайомився та отримав його примірник, що підтверджується підписом (т. 1, а.с. 54).

Також ФОП ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких вказав, що в основному всі товари було належним чином закодовані у РРО, а невідображення певних товарів відбулось через помилку (т. 1, а.с. 55).

На підставі висновків акта Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2021 №, яким за порушення п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та п. 7 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 5 100,00 грн (т. 1, а.с. 65).

Крім того, за наслідками перевірки було складено протокол від 09.06.2021 про адміністративне правопорушення (т. 1, а.с. 14).

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 25.06.2021 №, позивач звернувся до суду з позовом про його оскарження.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як слідує із вимог пп. 62.1.3 п. 62.1. ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну Сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, Порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, (наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства що укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 Кодексу.

Згідно з пп. 80.1 ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дача початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено, що перевірку позивача посадовими особами контролюючого органу було здійснено відповідно до наказу від 21.06.2021 №965-п та згідно до направлень від 09.06.2021 №3906 та №3907, які вручено позивачу (т. 1, а.с. 48, 49, 50).

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що перевірка позивача проведена за наявності законних підстав для її проведення з дотриманням встановленої процедури допуску до перевірки.

Щодо правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України №265/95ВР від 06.07.1995 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон України №265/95).

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу.

Згідно з п. 11 ст. 3 Закону України №265/95, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Тобто, реалізація підакцизних товарів повинна проводитись через реєстратори розрахункових операції з обов`язковим використанням режиму програмування. При цьому, при програмуванні таких товарів повинно бути відображено код товарної підкатегорії згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності, а також зазначено найменування товару, його ціна та облік кількості такого.

Зі змісту акта перевірки судом встановлено, що реалізовані позивачем товари, а саме - згідно чеку від 11.05.2021 №6826 реалізовано горілку "Мороша Джерельна" 50 мл., згідно чеку від 12.05.2021 №6835 реалізовано пиво "Карлсберг" 500 мл., не були запрограмовані в реєстраторі розрахункових операцій належним чином.

Вказані обставини не заперечуються позивачем у позовній заяві та підтверджені ним у наданих підчас перевірки письмових поясненнях.

Відповідно до п. 7 ст. 17 Закону України №265/95, у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, до таких суб`єктів господарювання за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених Податковим кодексом України.

Отже, позивачем не наведено суду аргументів на спростування вказаних висновків контролюючого органу, не подано доказів протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та наявності підстав для його скасування.

Викладені у позовній заяві доводи позивача про невідповідність складеного за наслідками перевірки протоколу про адміністративне правопорушення від 09.06.2021 вимогам КУпАП суд оцінює критично та відхиляє з огляду на те, що вони не спростовують викладених вище висновків суду та можуть бути оцінені судом виключно в ході розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з ч. 1 ст. 155 КУпАП, а не судом у даній справі про оскарження податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено суду правомірність оскаржуваного рішення.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.