Справа № 580/3882/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3882/19
У Х В А Л А

04 листопада 2021 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Сорочко Є.О., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпійське» до Відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору - ОСОБА_1 , про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 позов задоволено. Не погодившись з таким рішенням, скаржник подав апеляційну скаргу.

Вимоги до апеляційної скарги, порядку та строків її подання встановлені статтями 295-297 КАС.

Апеляційна скарга не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного рішення складено 03.06.2020, а тому граничним строком його оскарження є 03.07.2020.

При цьому, копія рішення суду направлялася скаржнику 09.06.2020, проте конверт повернувся до суду із відміткою "за закінченням терміну зберігання" 13.07.2020.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини шостої статті 251 КАС днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до положень частини шостої статті 7 КАС у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Так, згідно з частиною першою статті 131 КАС учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному ст. 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, надсилання копії рішення суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, вказану скаржником в апеляційній скарзі, є належним виконанням обов`язків судом щодо направлення копії судового рішення. Оскільки копію рішення повернуто до суду за закінченням встановленого строку зберігання, тобто з незалежних від суду причин, то позивач вважається таким, що отримав оскаржуване рішення.

В той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом належних процесуальних дій.

Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами, що кореспондується із приписами статті 44 КАС.

Так, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 10.06.2020 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89681968), а тому скаржник мав об`єктивну можливість ознайомитися з текстом цієї ухвали.

При цьому, будь-яких доказів того, скаржником вживалися активні дії, які б свідчили про його зацікавленість ходом провадження з розгляду його апеляційної скарги, матеріали справи не містять.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм процесуального права при поверненні поштової кореспонденції за закінченням терміну зберігання викладена у постановах Верховного Суду від 13 серпня 2019 року по справі №464/3999/18, від 17 липня 2019 року по справі №1740/2132/18 та ін.

Оскільки Верховний Суд у відповідності до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики, а від правових висновків, викладених у постановах від 13 серпня 2019 року по справі №464/3999/18 та від 17 липня 2019 року по справі №1740/2132/18 палата, об`єднана палата, Велика Палата Верховного Суду у відповідності до статті 346 КАС не відступала, то підстави для їх неврахування при розгляді даної справи згідно частини п`ятої статті 242 КАС та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відсутні.

Відтак, вважається, що повний текст вказаного судового рішення отримано скаржником 13.07.2020, а тому у строк до 13.08.2020 він мав право на поновлення строку апеляційного оскарження.

Однак, апеляційну скаргу подано лише 11.10.2021, тобто з пропуском встановленого КАС строку.

При цьому, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування поданого клопотання скаржник посилається на те, що про існування оскаржуваного рішення дізнався після отримання позову в іншій справі та отриманням копії рішення у суді 01.10.2021.

Проте, беручи до уваги, що скаржник був повідомлений про судовий розгляд спору у даній справі, оскільки ним отримувалася відповідна судова кореспонденція у суді першої інстанції, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень, а також оскільки скаржник вважається таким, що отримав повний текст судового рішення 13.07.2020, то посилання на обставини отримання копії рішення суду лише 01.10.2021, тобто більш як через п`ятнадцять місяців після його винесення, не є у даному випадку поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.

Так, суд наголошує, що апеляційна скарга подана зі значним пропуском строку апеляційного оскарження.

Частиною другою статті 6 КАС передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень не є абсолютним та може обмежуватись встановленими законом процесуальними строками. Підставою для поновлення таких строків можуть бути лише об`єктивні, непереборні обставини, які унеможливили оскарження рішення суду у визначений строк.

Таким чином, на переконання суду, у даному випадку скаржник домагається виключно повторного слухання справи і постановлення нового рішення, а не виправлення судових помилок. Наведене є порушенням принципу правової визначеності та остаточності рішення.

Як вже зазначалося, скаржник, будучи учасником справи та особою, зацікавленою у результаті її вирішення, будь-яких доказів того, ним вживалися активні дії, які б свідчили про його зацікавленість ходом провадження протягом 2020-2021 років, не надано, а матеріали справи не містять.

Посилання на обставини перебування скаржника у червні-липні 2020 року на лікуванні не є обставиною, яка свідчить про наявність поважних причин пропуску строку більш як на рік.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що вказані скаржником причини пропуску строку не є поважними, а тому наразі відсутні підстави для задоволення його клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали скаржник має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку та вказати інші підстави для поновлення строку.

У випадку неподання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження або визнання неповажними причин пропуску строку, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 169, 295, 296, 298 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 залишити без руху.

Роз`яснити, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали скаржник має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку та вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Є.О. Сорочко