Справа № 240/12598/21
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/12598/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Ганна Валеріївна

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

04 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування вимоги, рішення і постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У червні 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) №0-92626-50 від 31 травня 2019 року у розмірі 19194 грн. 78 коп.;

- визнати протиправним та скасувати рішення № від 28 грудня 2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 6415,51 грн., винесене Головним Управлінням ДПС у Житомирській області;

- визнати протиправним та скасувати постанову Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача на користь Головного управління ДФС у Житомирській області 19194 грн. 78 коп.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області, Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування вимоги, рішення і постанови повернуто позивачу.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено із матеріалів справи, окрім вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) №0-92626-50 від 31 травня 2019 року у розмірі 19194 грн. 78 коп. та визнання протиправним та скасування рішення № від 28 грудня 2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 6415,51 грн., винесене Головним Управлінням ДПС у Житомирській області заявлені до Головного Управління ДПС у Житомирській області, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати постанову Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача на користь Головного управління ДФС у Житомирській області 19194 грн. 78 коп.

На думку позивача, ефективним відновленням його порушеного права є одночасне скасування вимог до Головного управління ДФС у Житомирській області та Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні предмети позову, а також обсяги доказування, що супроводжуються різними доказами.

При цьому, для з`ясування правомірності кожного з окремих оскаржуваних рішень, дій та бездіяльності, є необхідним з`ясування значного обсягу обставин та дослідження кожного окремого документу відносно кожного звернення позивача, що вочевидь свідчить про індивідуальний предмет доказування у кожному конкретному випадку.

Вважає, що позивачем фактично заявлено два окремі позови, що не пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами, що в свою чергу значною мірою ускладнять їх розгляд в одному провадженні.

Отже, враховуючи, що позивачами порушено правила об`єднання позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 цього Кодексу.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач посилаючись на норми матеріального та процесуального права оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу представник відповідача мотивує тим, що з твердженнями суду не погоджується, так як позовні вимоги, викладені в позові, пов`язані між собою підставою їх виникнення та поданими доказами та об`єднані в позовній заяві вимоги є основними та похідними позовними вимогами.

Позивач вважає, що основною вимогою є:

- визнання протиправною та скасування Вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) №0-92626-50 від 31 травня 2019 року у розмірі 19194 грн. 78 коп.

А похідними від основної є:

- визнання протиправним та скасування постанови Бердичівського міськрайонної о відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДФС у Житомирській області 19 194 грн. 78 коп.

- визнання протиправним та скасування рішення № від 28.12.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 6 415, 51 грн., винесеного Головним Управлінням ДПС у Житомирській області

При цьому позивач вважає, що важливою обставиною, яка свідчить про необґрунтованість ухвали суду, є те, що заявлені позовні вимоги пов`язані між собою одними і тими ж документальними доказами.

Вважає, що в такому випадку, у разі подання ним різних позовних заяв, буде вимушений надавати одні і ті ж самі докази в рамках розгляду різних справ, а суд буде перевантажуватись додатковими справами та буде вимушений вивчати одні і ті ж самі обставини, підтверджені однаковими доказами в рамках розгляду різних справ.

Відтак зауважує, що в даному випадку об`єднання заявлених в позовній заяві вимог не матиме наслідком утруднення вирішення спору, а навпаки, дасть можливість досягти процесуальної економії.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимоги до позовної заяви встановлені статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вимог частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5).

У відповідності до частини 1 статті 172 КАС в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Зі змісту вищенаведених процесуальних норм слідує, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

Пунктом 23 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що похідна позовна вимога - це вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У відповідності до даної норми закону пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

Під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.

Таким чином, у випадку заявлення в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку щодо неможливості об`єднання в одне провадження позовних вимог, що не пов`язані між собою.

За приписами частини 2 статті 172 КАС України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Такі дії вчиняються з метою всебічного та об`єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом розумного строку.

При цьому, право на об`єднання різних позовних заяв в одне провадження належить саме суду, а не позивачу.

Разом з тим, виходячи з аналізу змісту позовної заяви, колегія суддів зазначає про те, що позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску винесеного Головним Управлінням ДПС у Житомирській області по відношенню з вимогою про визнання протиправною та скасування постанови Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження не є основними та похідними вимогами, адже підстави позову щодо кожного із відповідачів є різними та індивідуальними.

Більше того, задоволення вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження не залежить від задоволення вимог про скасування рішень винесених ГУ ДПС.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем жодним чином не обґрунтовано пов`язаність позовних вимог.

Таким чином, підстави позову щодо кожного з відповідачів є різними, індивідуальними, оскільки кожен з них діяв окремо в межах повноважень та у спосіб, які встановлені законом. Предметом позову є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами.

Отже, слід погодитися з висновками суду першої інстанції, що позивачем фактично заявлено два окремі позови, що не пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами, що ускладнить розгляд та вирішення справи, оскільки значно розширить предмет доказування у справі, збільшить коло учасників процесу, тощо.

При цьому, відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

У даному випадку позивачем порушено правила частини 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, виходячи з наведеного та відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, виключається можливість об`єднання таких вимог в одній позовній заяві.

Відтак, враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції наявність підстав про повернення позовної заяви на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до вимог статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 листопада 2021 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Шидловський В.Б.