Справа № 640/5920/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2021 року м. Київ № 640/5920/20
Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Шевченко Н. М., розглянувши в письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби Безпеки України про визнання протиправними та скасування наказів,

У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Служби Безпеки України (надалі по тексту також відповідач, СБУ), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 18.10.2019 № 58-ос, виданий начальником апарату голови Служби безпеки України Якушевим О.В., про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, визнати протиправним та скасувати наказ від 18.12.2019 № 1753-ос, виданий головою Служби безпеки України Бакановим І.Г., про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні накази прийнято безпідставно та необґрунтовано. Зауважено, що службову перевірку проведено з порушеннями вимог Конституції та чинного законодавства України, без урахування всіх обставин, що мали значення при прийнятті рішення.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, до матеріалів справи надано відзив, в якому зазначено, що наказ прийнято законно та правомірно.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 наказом голови СБУ від 18.09.2014 № 1848-ос зараховано у розпорядження начальника апарату голови Служби безпеки України зі звільненням, звільнивши з посади офіцера з особливих доручень ІІ категорії (полковник) групи радників та консультантів голови Служби відповідно до підпункту «б» пункту 48 (у зв`язку з проведенням організаційних заходів згідно з розпорядженням Центрального управління Служби безпеки України від 08.01.2014 № 1-ДСК).

Наказом начальника Апарату Голови СБУ від 18.10.2019 № 58-ос за порушення військової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог статті 4 (в частині зобов`язання кожного військовослужбовця неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів) Дисциплінарного статуту та статті 16 (в частині зобов`язання кожного військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань) Статуту внутрішньої Служби Збройних Сил України (затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV), що виразилося у неприбутті ОСОБА_1 до місця служби 09.10.2019 на виконання наказу начальника Апарату Голови СБУ, відповідно до пункту б статті 68 Дисциплінарного статуту позивачу оголошено догану.

Відповідно до наказу Центрального управління СБУ від 11.11.2019 № 1745/ДСК комісією Центрального управління СБУ з метою дослідження відомостей щодо можливого вчинення дисциплінарного правопорушення окремими співробітниками СБУ під час перебування військовослужбовців у розпорядженні начальника Апарату Голови СБУ та з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України (затверджена наказом Центрального управління СБУ від 04.02.2016 №45 та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 02.03.2016 за № 328/28458) було проведено службову перевірку.

Підставою для призначення вказаної службової перевірки стала доповідна записка начальника Апарату Голови СБУ полковника Якушева О.В. від 31.10.2019 (вих. № 10/63 8/ДСК/1-6 від 01.11.2019), в якій зазначалося щодо надмірно тривалого перебування позивача у розпорядженні начальника Апарату Голови СБУ по посаді офіцера з особливих доручень II категорії.

За результатами вищевказаної службової перевірки, призначеної наказом Центрального управління СБУ від 11.11.2019 № 1745/ДСК (доповідна записка за результатами службової перевірки від 06.12.2019 № 3/3-5528дск), відповідно до пункту ґ статті 48 Дисциплінарного статуту наказом Голови СБУ від 18.12.2019 № 1753-ос на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за порушення військової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог: 1) статті 4 (в частині обов`язку кожного військовослужбовця неухильно виконувати вимоги військових статутів Збройних Сил України, накази командирів) Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; 2) статей 11 (в частині обов`язку військовослужбовців сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); знати та виконувати свої обов`язки), 16 (в частині зобов`язання військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою), 40 (в частині самостійного відрекомендування військовослужбовців своєму безпосередньому начальникові у разі відбуття чи повернення з відпустки або лікування), 199 (в частині додержання розподілу часу та встановленого п`ятиденного робочого тижня) Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; 3) пункту 1 (в частині невідкладного особистого надання військовослужбовцями, які отримали медичну допомогу з наступним звільненням їх від виконання обов`язків військової служби у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, у лікувально-профілактичних закладах, що не належать до системи СБУ, інформації про час, дату та обставини, за яких відбулося звернення до закладу, його найменування та адресу місцезнаходження) наказу Центрального управління СБУ від 28.07.2014 № 433 Про заходи щодо забезпечення контролю за станом здоров`я військовослужбовців Служби безпеки України; 4) пункту 6.1 (в частині обов`язку військовослужбовця протягом місячного строку з дня його призначення на посаду подати необхідні документи для прикріплення на медичне обслуговування) Інструкції про порядок медичного забезпечення в Службі безпеки України, затвердженої наказом СБУ від 08.10.2007 № 718 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 31.10.2007 за № 1238/14505 (чинної на час вчинення правопорушення, про яке стало відомо у ході проведення вищезгаданої службової перевірки); 5) пунктів 1 (в частині дотримання внутрішнього службового (трудового) розпорядку у вигляді п`ятиденного робочого тижня), 2 (в частині встановленої загальної тривалості службового (робочого) часу у СБУ для співробітників- військовослужбовців), 3 (в частині дотримання встановленого розподілу службового (робочого) часу співробітників-військовослужбовців) наказу Центрального управління СБУ від 12.01.2017 № 22 Про службовий (робочий) час у Службі безпеки України та внутрішній службовий (трудовий) розпорядок.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV (в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваного наказу; далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Відповідно до ст.ст. 1 - 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Пунктом «б» ст. 68 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, як догана.

Відповідно до статті 83 цього Статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (стаття 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).

Відповідно до статті 97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України про накладені дисциплінарні стягнення оголошується: офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення. Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі. Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Під час розгляду справи встановлено, що підставою для прийняття спірного наказу від 18.10.2019 № 58-ос, згідно з яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану згідно з п. «б» ст.68 Дисциплінарного статуту ЗСУ, стало невиконання наказу начальника апарату голови СБУ від 09.10.2019 щодо прибуття до місця проходження військової служби полковником ОСОБА_1 .

Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, яким визначено загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах (далі - Статут Збройних Сил України).

Статтею 30 Статуту Збройних Сил України визначено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну та військову таємницю;

додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Як зазначає відповідач у відзиві, на виконання усної вказівки начальника Апарату Голови СБУ полковника Якушева О.В. від 08.10.2019 помічником начальника Апарату Голови СБУ полковником Юрченком P.O. в цей же день було вжито заходи щодо виклику ОСОБА_1 до місця проходження військової служби.

Зважаючи, що адреси проживання позивачем із невстановлених причин не повідомлялось, а єдиним відомим засобом зв`язку з ним був мобільний номер телефону: НОМЕР_1 , полковником ОСОБА_2 впродовж першої половини дня 08.10.2019 неодноразово (більше 5 разів) здійснювались безуспішні спроби зв`язатись із ним через мобільний зв`язок.

Після цього о 12 год. 24 хв. 08.10.2019 на вищевказаний номер мобільного телефону полковником ОСОБА_2 було надіслано SMS-повідомлення з проханням вийти на зв`язок. О 16 год. 22 хв. 08.10.2019 ОСОБА_1 зателефонував полковнику ОСОБА_3 на його номер мобільного телефону.

Під час бесіди, яка відбувалась у приміщенні службового кабінету № 421 Апарату Голови СБУ (м. Київ, вул. Володимирська, 33) через функцію мобільного телефону Гучний зв`язок у присутності помічника начальника Апарату Голови СБУ майора ОСОБА_4 , полковником ОСОБА_2 було передано ОСОБА_1 наказ начальника Апарату Голови СБУ щодо необхідності прибуття на службу о 09 год. 00 хв. 09.10.2019. Під час цієї бесіди позивач запевнив полковника ОСОБА_5 про своє майбутнє прибуття на службу в обумовлені дату і час.

О 09 год. 23 хв. 09.10.2019 ОСОБА_1 зателефонував полковнику ОСОБА_3 на його мобільний номер телефону та повідомив, що він відмовляється виконати наказ начальника Апарату Голови СБУ щодо прибуття до місця проходження служби 09.10.2019. Зазначена розмова відбулась у приміщенні кабінету № 111 Головної інспекції СБУ через функцію мобільного телефону Гучний зв`язок у присутності співробітника Головної інспекції СБУ ОСОБА_6 .

10.10.2019 ОСОБА_1 прибув до місця проходження служби, проте не надав жодних документів, які б передбачали можливість його звільнення від виконання службових обов`язків 09.10.2019, а також не повідомив будь-якої інформації про їх наявність.

Під час розгляду справи судом допитано в якості свідка ОСОБА_5 , офіцера з особливих доручень ІІІ категорії Апарату голови Служби безпеки України, який надав пояснення, аналогічні викладеним вище обставинам.

Відповідно до ст. 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене після шести місяців з дня вчинення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості застосування до нього дисциплінарного стягнення, суд виходить з того, що вирішення питання про правомірність притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Поряд з цим, до суду не надано жодних доказів на підтвердження викладених відповідачем обставин, зокрема не долучено жодного документального доказу щодо здійснення телефонних розмов, скріншотів смс-повідомлень, рапортів осіб, які були присутні під час телефонних розмов з ОСОБА_1 , службових записок щодо неможливості зв`язатись з позивачем, рапортів щодо відмови виконувати позивачем наказу щодо прибуття на службу, тощо.

До матеріалів справи долучено лише лист начальника Апарату Голови СБУ Якушева О.В. від 16.10.2019 № 10/938/1-8 «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до якого начальника УРОС полковника ОСОБА_7 повідомлено про невиконання наказу щодо прибуття 09.10.2019 до місця проходження військової служби ОСОБА_1 , до якого також не долучено жодних доказів та підтверджень таким обставинам.

Також суд бере до уваги, що відповідачем зазначено про прибуття ОСОБА_1 на службу 10.10.2019, однак жодних документів щодо повідомлення та попередження його про обставини 08-09.10.2019 не складено, як і не затребувано від позивача пояснень щодо невиконання усного наказу про виклик до місця проходження військової служби.

Враховуючи те, що на час застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани вина останнього не була доведена, доводи позивача про відсутність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованими.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ прийнято з порушенням норм чинного законодавства та без встановлення вини позивача у вчиненні саме дисциплінарного проступку, а тому підлягає скасуванню.

Щодо наказу від 18.12.2019 № 1763-ос суд зазначає наступне.

Наказом Голови СБУ № 807-ос від 25.04.2014 ОСОБА_1 призначено на посаду офіцера з особливих доручень II категорії групи радників та консультантів Голови СБ України.

Наказом Голови СБУ № 1848-ос від 18.09.2014 підполковника ОСОБА_1 по посаді офіцера з особливих доручень II категорії (полковник) зараховано у розпорядження начальника Апарату Голови Служби безпеки України за підпунктом «б» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, 07 (у зв`язку з проведенням організаційних заходів згідно з розпорядженням Центрального управління Служби безпеки України від 08.01.2014 № 1/ДСК) з 18.09.2014 до 18.12.2014, звільнивши його з вищевказаної посади.

Наказом заступника Голови Служби № 84-ос від 06.02.2015 продовжено термін перебування у розпорядженні за пунктом 48 ОСОБА_1 на час його перебування у щорічній основній відпустці за 2015 рік строком 35 календарних днів, по 26 лютого 2015 року.

Як свідчать надані на адвокатські запити документи та інформація від начальника Апарату Голови СБ України, після 26.02.2015 строк перебування ОСОБА_1 у розпорядженні у встановленому законом порядку більше не продовжувався, на будь-яку посаду в органах СБУ його не призначено.

Наказом Голови Служби безпеки України від 16.07.2020 № 911-ОС/дск полковнику ОСОБА_1 з 25.06.2020 призупинено військову службу за п. 49-1 Положення.

Відповідно до наказу Центрального управління СБУ від 11.11.2019 № 1745/ДСК комісією Центрального управління СБУ з метою дослідження відомостей щодо можливого вчинення дисциплінарного правопорушення окремими співробітниками СБУ під час перебування військовослужбовців у розпорядженні начальника Апарату Голови СБУ та з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України (затверджена наказом Центрального управління СБУ від 04.02.2016 №45 та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 02.03.2016 за № 328/28458) було проведено службову перевірку.

Підставою для призначення вказаної службової перевірки стала доповідна записка начальника Апарату Голови СБУ полковника Якушева О.В. від 31.10.2019 (вих. № 10/63 8/ДСК/1-6 від 01.11.2019), в якій зазначалося щодо надмірно тривалого перебування позивача у розпорядженні начальника Апарату Голови СБУ по посаді офіцера з особливих доручень II категорії.

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України (далі - Інструкція), затвердженої наказом Центрального управління СБУ від 04.02.2016 № 45 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.03.2016 за № 328/28458 службове розслідування не проводиться, якщо обставини вчинення правопорушення (час, місце, спосіб тощо), а також причини та умови, що сприяли його вчиненню, встановлено або встановлюються під час службової перевірки, ревізії, інвентаризації, розслідування кримінального провадження.

Під час службової перевірки, за результатами якої складено доповідну записку від 06.12.2019 № 3/3-5528дск, установлено вчинення ОСОБА_1 порушень військової дисципліни, ігнорування вимог керівництва та порушення порядку проходження військової служби в умовах особливого періоду (т.1 а.с.63).

За результатами проведеної службової перевірки комісією зазначено, що ОСОБА_1 у період з 2014 року по 2019 рік тривалий час був відсутній на службі без поважних причин, загалом близько чотирьох років. Під місцем служби розуміється визначене робоче місце, де військовослужбовець повинен у перебіг робочого часу виконувати військові обов`язки або знаходитися за наказом чи дозволом начальника.

Відповідач посилається на проведення комплексу заходів щодо призначення ОСОБА_1 на відповідну посаду в системі СБУ, водночас позивач відмовлявся від запропонованих посад, натомість позитивного результату розгляду питання досягнуто не було, оскільки за час проходження військової служби у СБУ позивач зарекомендував себе як людина з низькими морально-діловими якостями.

Також зауважено, що протягом двох років ОСОБА_1 відмовлявся прибути на службу, надати листки непрацездатності та повідомити своє місце проживання.

У зв`язку з цим, на підставі висновків службової перевірки відповідачем прийнято наказ від 18.12.2019 № 1753-ос відносно ОСОБА_1 , яким накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за порушення військової дисципліни.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Так, за приписами ст. ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначеними міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно. Статтею 16 Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з ст.40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі: призначення на посаду і звільнення з неї; присвоєння військового звання; вручення нагороди; відбуття чи повернення з відрядження, відпустки або лікування. Відрекомендовуючись своєму безпосередньому начальникові, військовослужбовці називають свою посаду, військове звання, прізвище та причину звертання. Наприклад: "Товаришу майоре. Командир Першої механізованої роти капітан Ткаченко. Відрекомендовуюся з нагоди присвоєння мені військового звання капітана".

Статтею 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що розподіл часу здійснюється таким чином, щоб забезпечити у військовій частині постійну бойову готовність і проведення занять з бойової підготовки та створити умови для підтримання порядку, військової дисципліни й виховання військовослужбовців, підвищення їх культурного рівня, всебічного побутового обслуговування, відпочинку й харчування. Для військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів (слухачів) військових навчальних закладів, навчальних центрів, військових частин) встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. Для військовослужбовців строкової військової служби і курсантів (слухачів) військових навчальних закладів, навчальних центрів, військових частин встановлюється шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. Тривалість робочого тижня встановлюється законом. Військові навчання, походи кораблів, бойові стрільби та бойове чергування, несення служби у добовому наряді здійснюються у будь-які дні тижня без обмеження загальної тривалості службового часу.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Службу безпеки України», кадри Служби безпеки України складають: співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби. Порядок обліку кадрів Служби безпеки України затверджується Головою Служби безпеки України.

Пункт 43 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затверджене Указом Президента України № 1262/2007 від 27.12.2007 (надалі також - Положення) встановлює, що військовослужбовці Служби безпеки України призначаються на штатні посади (крім випадків, передбачених цим Положенням) їх прямими начальниками в порядку, що встановлюється Головою Служби безпеки України.

У відповідності до п.п. «в» п. 43 Положення, призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних начальників (командирів), проводиться у можливо короткий строк і не пізніше строків, зазначених у пункті 48 цього Положення.

Відповідно до п.п. «б» п. 48 Положення, зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників (командирів) допускається у разі у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів - до 3 місяців.

Відповідно до абз. 14-15 п. 48 Положення, після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для подальшого перебування в розпорядженні він призначається на посаду або звільняється з військової служби в установленому порядку.

Військовослужбовець, який після закінчення строку перебування у розпорядженні у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів не призначений на посаду через відсутність вакантних посад (рівної або нижчої не більш як на один ступінь) у Службі безпеки України або через ненадання військовослужбовцем згоди на призначення на іншу нижчу посаду, звільняється в установленому порядку з військової служби. Вакантні посади, на яких може бути використано військовослужбовця з дотриманням вимог, встановлених пунктом 43 цього Положення, визначаються начальником (керівником) підрозділу (органу, закладу, установи), у розпорядженні якого перебуває військовослужбовець.

Згідно з абз. 1, 2 п. 4.9. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затверджена наказом СБУ № 772 від 14.10.2008 (надалі також - Інструкція) зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників (пункт 48 Положення) - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади.

Зарахування у розпорядження відповідних начальників проводиться наказами по особовому складу з обов`язковим визначенням дати початку та закінчення терміну розпорядження та доводиться до відома військовослужбовців, які зараховані в зазначене розпорядження, під особистий підпис їх начальниками в установленому порядку.

З огляду на вимоги п.п. «б» п. 48 Положення, а також зміст наказу Голови СБУ № 1848-ос від 18.09.2014, та наказу заступника Голови Служби № 84-ос, термін перебування ОСОБА_1 «у розпорядженні» розпочався з 18.09.2014 і закінчився 26.02.2015.

З урахуванням вимог діючого законодавства, з 26.02.2015 співробітник-військовослужбовець Служби безпеки України ОСОБА_1 перебуває у невизначеному службово-посадовому становищі (формально - проходить військову службу, але без посади та не у розпорядженні жодного начальника), а з 25.06.2020 йому на підставі п. 49-1 Положення взагалі призупинено військову службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Службу безпеки України», умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Військовослужбовці Служби безпеки України приймають Військову присягу на вірність народу України.
Згідно абз. 13 п. 48 Положення, військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, що вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

На підставі вимог абз. 9 п. 4.9. Інструкції, начальники, у розпорядженні яких перебувають військовослужбовці, зобов`язані організовувати їх службову діяльність, здійснювати контроль за нею відповідно до вимог військових статутів Збройних Сил України. Положення, інших нормативно- правових актів та несуть відповідальність за дотримання встановлених термінів перебування підлеглих у розпорядженні. Вони зобов`язані своєчасно, до закінчення терміну перебування в розпорядженні, ініціювати призначення таких військовослужбовців на відповідні посади чи у разі наявності підстав вживати заходів щодо їх звільнення з військової служби.

Відповідно до абз. 11, 13 п. 4.9. Інструкції, на військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні начальника органу, підрозділу, закладу, установи, до призначення на посаду або звільнення з військової служби може покладатися виконання окремих завдань, що визначаються тимчасовими функціональними обов`язками, які затверджуються наказом (розпорядженням) по органу, підрозділу, закладу, установі протягом 5 робочих днів з дати видання наказу про зарахування у розпорядження військовослужбовця... Про виконання окремих обов`язків (завдань)... йому доводиться під особистий підпис під час ознайомлення з таким наказом (розпорядженням).

Згідно вимог абз. 2 п. 4.10. Інструкції, з військовослужбовцем, якого звільнено з посади у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів та зараховано у розпорядження, начальник, у розпорядження якого він зарахований, або один із його заступників (з військовослужбовцем, який зарахований у розпорядження Голови Служби безпеки України, - Голова Служби безпеки України чи за його дорученням один із його заступників або начальник Управління роботи з особовим складом) проводить бесіду, під час якої ознайомлює його з наказом про зарахування у розпорядження, роз`яснює права та обов`язки, пов`язані з перебуванням у розпорядженні, доводить тимчасові функціональні обов`язки на період перебування у розпорядженні, а також попереджає про те, що у разі, якщо до завершення строку перебування у розпорядженні він не буде призначений на штатну посаду відповідно до пунктів 44-46 Положення, у встановленому порядку вирішуватиметься питання про можливість його подальшого використання на військовій службі. Результати цієї бесіди оформлюються довідкою (рапортом), яка (який) долучається до частини Особова справа матеріалів особової справи військовослужбовця.

Водночас, з співробітником-військовослужбовцем ОСОБА_1 відповідний контракт, у якому б були визначені умови і порядок виконання його своїх обов`язків, Службою безпеки України не укладався, будь які функціональні (службові) обов`язки на період обіймання ним посади офіцера з особливих доручень II категорії групи радників та консультантів Голови СБ України, а також перебування у розпорядженні начальника Апарату Голови СБУ, тобто на період з 25.04.2014 по 26.02.2015, не розроблялися и не затверджувалися.

Згідно з відповіді на адвокатський запит № 12-08/20юв від 12.08.2020 начальника Апарату Голови (СБУ) Анни Кучук від 20.08.2020 № 10/Н-132/1-22 контракт з ОСОБА_1 , за час проходження військової служби в СБУ не укладався.

На запит адвоката, чи затверджувалися та доводилися до ОСОБА_1 функціональні (службові) обов`язки на період строку його перебування на посаді офіцера з особливих доручень II категорії групи радників та консультантів Голови СБ України з 25.04.2014 по 18.09.2014, на період строку його перебування у розпорядженні начальника Апарату Голови Служби безпеки України з 18.09.2014 по 26.02.2015, а також на період після закінчення строку його перебування у розпорядженні начальника Апарату Голови Служби безпеки України, тобто з 26.02.2015 по теперішній час, начальник Апарату Голови (СБУ) повідомила, що з «порушених питань інформація відсутня».

Також відсутні функціональні (службові) обов`язки ОСОБА_1 на вищевказані періоди його службової діяльності, а також будь-які інші докази, які б підтверджували факт затвердження та доведення до ОСОБА_1 таких функціональних обов`язків.

На інший адвокатський запит № 22-07/20юв від 22.07.2020 начальник Апарату Голови СБУ своїм листом від 20.08.2020 № 10/Н-129/1/22 повідомила, що інші посадові інструкції за період перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальника Апарату Голови СБУ не затверджувалися.

До матеріалів номенклатурної справи долучено копію «Посадової інструкції полковника ОСОБА_1 на час перебування його в розпорядженні начальника Апарату Голови СБ У країни» від 09.09.2016 № 46-ОС, однак затверджена більш ніж через 1,5 роки після закінчення строку перебування ОСОБА_1 у розпорядженні.

Крім цього, доказів ознайомлення ОСОБА_1 з вищевказаним наказом Апарату Голови Служби безпеки України № 46-ос від 09.09.2016 суду не надано, що є порушенням вимог абз. 11, 13 п. 4.9. Інструкції.

На запит адвоката позивача, який кабінет (службове (робоче) місце у кабінеті) і у якому службовому приміщенні був закріплений за співробітником СБУ ОСОБА_1 під час його перебування на посаді офіцера з особливих доручень II категорії групи радників та консультантів Голови СБ України у період з 25.04.2014 по 18.09.2014, під час його перебування у розпорядженні начальника Апарату Голови Служби безпеки України з 18.09.2014 по 26.02.2015, і яким відомчим документом (наказом, розпорядженням, тощо) це було визначено, начальник Апарату Голови (СБУ) у своєму листі від 20.08.2020 № 10/Н-129/1/22 повідомила, що з порушених питань інформація відсутня.

Стосовно періоду після закінчення строку перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальника Апарату Голови Служби безпеки України, тобто з 26.02.2015 по теперішній час, на адвокатський запит начальник Апарату Голови (СБУ) повідомила, що окрім вищевказаного наказу № 46-ос від 09.09.2016, яким за ОСОБА_1 закріплювався кабінет № 419, наказом Апарату Голови СБ України № 15/ДСК від 09.06.2020 за останнім тільки з 09 червня 2020 року було закріплено службове приміщення № 309, розташоване в адміністративній будівлі по вул. Бульварно-Кудрявській у м. Києві.

Таким чином, тільки з 09.06.2020 відповідно до вищевказаного наказу Апарату Голови СБУ № 15/ДСК, йому визначено та закріплено конкретне службове (робоче) місце у кабінеті № 309 службової будівлі СБУ за указаною адресою, надано робочий стіл, комп`ютер, тощо.

Однак, за весь попередній період служби у м. Києві, тобто більш як за 5 років, доказів, що керівництвом Апарату Голови Служби безпеки України співробітнику ОСОБА_1 у встановленому порядку визначено фактичне службове (робоче) місце відповідачем не надано.

Вказане також підтверджується і відповіддю начальника Апарату Голови СБУ від 17.12.2020 № 10/Н-198/1-22 «про відсутність інформації та запитуваних документів» на адвокатський запит № 10/1 -12/20юв від 10.12.2020 щодо задіяння ОСОБА_1 , у організаційно-розпорядчих, планово-виконавчих та будь-яких інших заходах підрозділу та Центрального управління СБ України у період 2014-2020 років, з наданням завірених копій документів (планів основних та додаткових заходів підрозділу, планів службових відряджень співробітників, планів чергувань співробітників, схем оповіщення особового складу під час настання надзвичайних подій, рапортів про формування основної та резервної групи під час карантину, планів позавузівського навчання підрозділу, планів щорічних чергових відпусток співробітників, тощо), які б підтверджували задіяння ОСОБА_1 у організаційно-розпорядчих, планово-виконавчих та будь-яких інших заходах підрозділу та Центрального управління СБ України з його особистим підписом про ознайомлення та виконання цих заходів.

Як свідчать матеріали справи жодних доказів, що щодо відсутності ОСОБА_1 протягом 2014-2020 років під час робочого (службового) часу у службових будівлях ЦУ СБУ керівництво Апарату Голови СБУ не надано.

Поряд з цим, суд не бере до уваги посилання відповідача щодо неоскаржуваності в рамках даної справи наказу № 1848-ос від 18.09.2014, оскільки в даному випадку такий наказ не досліджується та оцінка не надається, натомість суд посилається лише на наслідкові обставини, які відбувались в подальшому до винесення оскаржуваних наказів у даній справі після офіційного завершення строку перебування ОСОБА_1 у розпорядженні.

Згідно з протоколу атестаційної комісії Апарату Голови СБУ від 27.09.2018 № 7, ОСОБА_1 пройшов чергову атестацію за період з вересня 2014 року по вересень 2018 року. При цьому у жодному матеріалі атестації ОСОБА_1 не міститься зауважень чи претензій до нього, будь-яких інших висновків комісії з приводу не з`явлення вчасно на службу без поважних причин» або «самовільного залишення місця служби» за цей період.

Більш того, вже у 2019 році начальник Апарату Голови СБУ ОСОБА_8 особисто підготував та підписав подання Голові СБУ від 24.05.2019 вих. № 10/234ДСК/1-6 про присвоєння ОСОБА_1 чергового військового звання «полковник», що взагалі відповідно до діючого законодавства було б не можливим, у разі, якщо б ОСОБА_1 дійсно «не з`являвся вчасно на службу без поважних причин» або «самовільно залишив місце служби» (ч.1 а.с.174).

Крім того, висновок про те, що ОСОБА_1 самовільно залишив місце служби, або не з`являвся вчасно на службу без поважних причин і що його керівництву тривалий час не було відомо де він знаходиться спростовується тим, що на питання у адвокатському запиті № 30-09/20юв від 30.09.2020, чи вживалися керівництвом СБУ у період 2014-2020 років будь-які заходи щодо встановлення місця перебування ОСОБА_1 , чи залучалися до його розшуку оперативні підрозділи СБУ, чи підключалися до встановлення його перебування органи Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби, начальник Апарату Голови СБУ своїм листом № 10/Н-166/1-22 від 09.10.2020 повідомила, що така інформація відсутня (т.2 а.с.99).

Також спірним наказом 18.12.2019 № 1763-ос зазначено порушення пункту 1 в частині невідкладного особистого надання військовослужбовцями, які отримали медичну допомогу з наступним звільненням їх від виконання обов`язків військової служби у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, у лікувально-профілактичних закладах, що не належать до системи СБУ, інформації про час, дату та обставини, за яких відбулось звернення до закладу, його найменування та адресу місцезнаходження наказу Центрального управління СБ України від 28.07.2014 №443 «Про заходи щодо забезпечення контролю за станом здоров`я військовослужбовців Служби безпеки України»; пункту 6.1 Інструкції про організацію медичного забезпечення у Службі безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 08.10.2007, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 31.10.2007 №1238/14505 (чинної на час вчинення правопорушення, про яке стало відомо у ході проведення службової перевірки), в частині обов`язку військовослужбовця протягом місячного строку з дня призначення позивача на посаду подати необхідні документи для прикріплення на медичне обслуговування; пунктів 1, 2, 3 наказу Центрального управління Служби безпеки України від 12.01.2017 № 22 «Про службовий (робочий) час у Службі безпеки України та внутрішній службовий (трудовий) розпорядок» відповідно до пункту «Г» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в частині дотримання внутрішнього службового (трудового) розпорядку) у вигляді п`ятиденного робочого тижня; в частині встановленої загальної тривалості службового (робочого) часу у СБУ для співробітників-військовослужбовців, в частині дотримання встановленого розподілу службового (робочого) часу співробітників.

Як зазначав відповідач, за інформацією Військово-медичного управління СБУ, на час видання оскаржуваних наказів, ОСОБА_1 на обліку у вказаному управлінні не перебував та за медичною допомогою протягом 2014-2019 років не звертався. Медико-санітарний супровід позивача у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я цеховими лікарями центральної поліклініки Військово-медичного управління СБУ не здійснювався у зв`язку з відсутністю будь-якої інформації щодо місця перебування його на лікуванні.

Водночас, вищевказані обставини не спростовують факту перебування позивача на лікарняних, що також підтверджується наданими до матеріалів справи медичними документами (т.3 а.с.36-51).

Поряд з цим, відповідачем не надано жодних пояснень щодо неприйняття листів непрацездатності позивача, та крім цього, не надано спростувань щодо відсутності у ОСОБА_1 перепустки та службового посвідчення, що унеможливлювало останньому стати та перебувати на обліку в медичному закладі здоров`я СБ України.

Згідно з листа Апарату голови Служби безпеки України від 27.02.2020 № 10/А-55/1-22 зазначено, що службове посвідчення співробітника Сб України ОСОБА_1 здано та 23.10.2015 знищено у зв`язку з втратою чинності, діючого посвідчення не отримував.

В судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_9 , заступника начальника служби УРОС СБ України, який підтвердив, що посвідчення було знищено у 2015 році. Зазначено, що він вважає ОСОБА_1 військовослужбовцем до моменту виключення його зі списків, натомість закінчення терміну перебування його у розпорядженні не звільняє від обов`язку виконувати службові обов`язки.

Також було допитано в якості свідка ОСОБА_10 , співробітника Апарату голови Служби безпеки України, який повідомив, що ОСОБА_1 з`являвся на службі, зауважень, стягнень та заохочень не накладалось в період березня 2016 по липень 2019 року.

Також слід звернути увагу, що питання постанови на медичних облік прямо залежить від апарату СБ України (п.4 ІІІ розділу Інструкції «Про організацію медичного забезпечення у Службі безпеки України», затвердженої наказом Служби безпеки України від 14.10.2008 № 772), оскільки лише при направленні відповідного листа до медичного закладу військовослужбовця можливо поставити на такий облік.

При цьому, відповідачем відомостей за цих обставин не надано.

Відповідач також у відзиві посилався на те, що оскільки правопорушення ОСОБА_1 містять ознаки кримінального правопорушення, відповідно до вимог частини четвертої ст. 85 Дисциплінарного статуту та пункту 5 розділу V Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України (затверджена наказом Центрального управління СБУ від 04.02.2016 №45 та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 02.03.2016 за №328/28458) доповідну записку за результатами службової перевірки від 06.12.2019 № 3/3-5528дск та матеріали цієї службової перевірки надіслано до державного бюро розслідувань для прийняття відповідного процесуального рішення.

Наразі Третім управлінням організації досудових розслідувань з розслідування військових злочинів державного бюро проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 03.01.2020 за ознаками вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України (самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду).

Поряд з цим, наявність кримінального провадження в даному випадку не може бути додатково використана відповідачем для притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки вина позивача не доведена та рішень відносно останнього не прийнято.

Як зазначалось вище, статтею 87 Дисциплінарного статуту встановлено строки накладення дисциплінарного стягнення, зокрема, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення.

Натомість відповідачем не надано жодних обґрунтувань щодо тривалого, на їх думку, численних порушень з боку позивача проходження служби, однак не фіксуючи таких порушень та не приймаючи жодних рішень з урахуванням строків у відповідності до приписів ст.87 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до приписів Дисциплінарного статуту ЗСУ підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення. Крім того, Дисциплінарний статут не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин.

Зазначений висновок узгоджується з Рекомендаціями №R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року щодо визначення дискреційних повноважень та ступенем свободи адміністративного органу.

Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, під час розгляду справи відповідачем не доведено дійсність з підтвердженням відповідними доказами порушень, які б мали наслідком застосування до позивача накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за порушення військової дисципліни.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 90, 139, 243, 245, 246, 255, 293, 295 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ від 18.10.2019 № 58-ос, виданий начальником апарату голови Служби безпеки України Якушевим О.В., про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ від 18.12.2019 № 1753-ос, виданий головою Служби безпеки України Бакановим І.Г., про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

4. Стягнути судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 у розмірі 1 681,60 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 коп.).

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Служба безпеки України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 33, )

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 297 КАС України відповідно.
Суддя Н.М. Шевченко