Справа № 440/5323/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 р. Справа № 440/5323/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2021, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 30.06.21 по справі № 440/5323/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 з позовом, в якому просила:

-визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ України в Полтавській області від 21.04.2021 №94 про відмову у перерахунку пенсії;

-зобов`язати відповідача з 11.09.2020 на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 13.04.2021 №21-356 вих.21 та з 01.01.2021 на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 13.04.2021 №21-357вих.21 здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі посадового окладу відповідно до статті 50 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ без обмеження її максимального розміру з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 по справі № 440/5323/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21 квітня 2021 року №94.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 жовтня 2020 року - на підставі довідки Полтавської обласної прокуратури від 13 квітня 2021 року №21-356 вих21 та з 01 лютого 2021 року - на підставі довідки Полтавської обласної прокуратури від 13 квітня 2021 року №21-357 вих21, а також провести виплату з урахуванням фактично сплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду від 30.06.2021 та ухвалити нове , яким в задоволені позову - відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав, що пенсію ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника первинно призначено з 01.09.2010 в розмірі 100% від місячного посадового окладу годувальника, який загинув при виконанні службових обов`язків в органах прокуратури. Стаж померлого годувальника в органах прокуратури становив 09 років 01 місяць та 15 днів, що є меншим ніж передбачено чинним законодавством, а тому підстав для перерахунку пенсії не має.

Крім того, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, зміни до закону України «Про прокуратуру» щодо перерахунку на підставі Рішення №7-р(ІІ)2019 не внесені, додаткового нормативного акту, яким визначено умови та порядок проведення перерахунку пенсій працівникам прокуратури, Урядом на даний час не прийнято, отже, пенсійний орган не має законодавчо-визначених підстав та правового механізму для перерахунку пенсії.

Апелянтом 10.09.2021 подано доповнення до апеляційної скарги, проте останні не враховуються судом апеляційної інстанції, оскільки подані з порушенням строків, визначених ч.1 ст.303 КАС України.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.09.2010 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію по втраті годувальника в розмірі 100% від розміру місячного посадового окладу годувальника відповідно до Закону України "Про прокуратуру", що підтверджується протоколами від 14.10.2010р., та від 15.06.2020. (а.с. 30, 41)

20.04.2021 позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідок Полтавської обласної прокуратури №21-356 вих 21 та №21-357-вих 21 від 13.04.21р. (а.с. 12-13)

Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 21.04.2021р. №94 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії по втраті годувальника, призначеної відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з урахуванням того, що стаж померлого годувальника в органах прокуратури становить 09 років 01 місяць та 15 днів, що є меншим ніж передбачено чинним законодавством.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії , відповідно до ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII , з урахуванням рішення Конституційного Суду України 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019, а тому рішення пенсійного органу є незаконним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх передчасності, оскільки такий перерахунок не проведено, а вимога про обмеження пенсії максимальним розміром є похідною.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України " Про прокуратуру", Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Судом встановлено, що позивачка з 2010 року отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про прокуратуру", у зв`язку з підвищенням посадових окладів працівників прокуратури, яким був її загиблий чоловік, звернулася до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії.

Згідно рішення пенсійного органу, підставою відмови у перерахунку пенсії позивачу слугувало те, що стаж померлого годувальника в органах прокуратури становить 09 років 01 місяць та 15 днів, що є меншим ніж передбачено чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказані пенсійним органом обставини не є підставою для перерахунку пенсії.

Доводи апелянта стосовно недостатності стажу померлого годувальника для перерахунку пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, спір у даній справі стосується перерахунку пенсії, а не її призначення, під час якого враховуються обставини, визначені ч.19 ст.86 Закону України " Про прокуратуру".

Відповідно до ч.19 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте, як вбачається з матеріалів пенсійної справи позивачці пенсійним органом призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про прокуратуру" у грудні 2010 та самостійно обчислено стаж ОСОБА_3 тривалістю 11 років 6 місяців 14 днів. (а.с.33)

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності механізму проведення перерахунку пенсії та нормативного акту, яким врегульовано порядок перерахунку, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Питання перерахунку пенсійних виплат за Законом №1697VII урегульоване ч.20 ст. 86 цього закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 (надалі - Рішення №7-р(ІІ)/2019) положення ч.20 ст. 86 Закону №1697VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно п. 2 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 положення ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

За змістом частини першої статті 97 Закону України "Про Конституційний Суд України" Суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Конституційний Суд України у пункті 3 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 установив такий порядок його виконання:

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (тобто, з 13 грудня 2019 року);

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, з огляду на ухвалення Конституційним Судом України Рішення №7-р(ІІ)/2019 у Законі №1697-VII з 13.12.2019 відсутня вимога про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури з 13.12.2019 є підвищення заробітної плати відповідної категорії працівників, як те передбачено ч.20 ст. 86 Закону №1697-VII.

З 01.01.2021 розмір оплати праці прокурорів підвищився внаслідок збільшення розміру базового посадового окладу з 15 до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Позивачем надано до пенсійного органу довідки Полтавської обласної прокуратури від 13.04.2021 №21-356вих21, №21-357вих21, в підтвердження обставин підвищення розміру оплати праці за відповідною посадою прокурора станом на 11.09.2020 та 01.01.2021, а отже як вірно зазначив суд першої інстанції, зазначене є підставою для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Перерахунок пенсії проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії (тобто збільшився розмір оплати праці), отже позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 з 01.10.2020 та 01.02.2021 відповідно.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неправомірності рішення ГУПФ України в Полтавській області (відділ з питань перерахунків пенсій №1) від 21.04.2021 №94, та зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.10.2020 - на підставі довідки Полтавської обласної прокуратури від 13.04.2021 №21-356вих21 та з 01.02.2021 - на підставі довідки Полтавської обласної прокуратури від 13.04.2021 №21-357вих21, а також провести виплату з урахуванням фактично сплачених сум.

Доводи пенсійного органу про те, що після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019, тобто після 13 грудня 2019 року, нормативно-правового акта про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому немає підстав для перерахунку пенсії, не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка встановлювала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Така бездіяльність уряду була предметом розгляду в судах.

Верховний Суд в постанові від 24 квітня 2019 року (справа № 826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом № 1697-VІІ покладено саме на уряд.

Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ, та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Однак рішення суду Кабінетом Міністрів України виконано не було.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами ПФУ перерахунку зазначених пенсій, у тому числі й пенсії позивача.

Реалізація його права була забезпечена саме Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019.

При вирішенні справи колегією суддів враховані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2020 року, ухваленому за результатами розгляду зразкової справи № 560/2120/20, залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021.

З огляду на склад учасників спірних правовідносин, а також предмет спору, колегія суддів зазначає, що адміністративна справа №440/5323/21 є типовою справою, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 560/2120/20.

При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 по справі № 440/5323/21 - в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді О.А. Спаскін Я.В. П`янова