Справа № 200/7786/19-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 листопада 2021 року
Київ
справа №200/7786/19-а
адміністративне провадження № К/9901/33885/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 200/7786/19-а
за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.08.2019, ухвалене судом у складі судді Троянової О.В.
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді Геращенка І.В., суддів: Компанієць І.Д., Міронової Г.М.,-
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 19.06.2019 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач), в якому просив:
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 93% сум грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення в розмірі 17% (надбавок за кваліфікацію (7%), вчений ступінь кандидат наук (5%), вчене звання доцент (5%) до посадового окладу);
зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2018 перерахунок його пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 93% відповідних сум грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення в розмірі 17% (надбавок за кваліфікацію (7%), вчений ступінь кандидата наук (5%), вчене звання доцент (5%) до посадового окладу), із врахуванням підвищення до пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103);
здійснити виплату різниці між нарахованою пенсією (83% грошового забезпечення) та перерахованою пенсією (з урахуванням надбавок за кваліфікацію (7%), вчений ступінь кандидата наук (5%), вчене звання доцент (5%).
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є військовим пенсіонером, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, якому з 2002 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII) у розмірі 93 % від суми грошового забезпечення. Однак при проведенні йому з 01.01.2018 перерахунку пенсії розмір суми грошового забезпечення зменшився на 10%, що спричинило порушення його прав та законних інтересів, у результаті чого він одержує пенсію меншу, ніж очікував. При цьому позивач вказує, що для перерахунку пенсії мають застосовуватися норми Закону № 2262-XII, які визначають її розмір у процентах відповідних сум грошового забезпечення, що діяли на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві. Крім того, позивач вказав на протиправність проведення перерахунку його пенсії з 01.01.2018 без врахування додаткових видів грошового забезпечення, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704), якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців, зокрема доплат за науковий ступінь, вчене звання, кваліфікаційну категорію.
3. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.08.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019, відмовлено у задоволенні позовних вимог.
4. Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій 05.12.2019 позивач звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.08.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
5. Протоколом розподілу справи від 05.12.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду цієї справи: Рибачук А.І. головуючий суддя, судді: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
6. Ухвалою Верховного Суду від 11.12.2019 відкрито касаційне провадження у цій справі.
7. 17.01.2020 від відповідача до суду касаційної інстанції надійшов відзив на касаційну скаргу позивача, у якому він просить залишити останню без задоволення, а оскаржувані ОСОБА_1 рішення та постанову судів першої та апеляційної інстанцій, відповідно без змін.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1 категорії, особою з інвалідністю ІІІ групи, перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Донецькій області та з 12.12.2002 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ, яку йому було обраховано на момент призначення у розмірі 93% відповідних сум грошового забезпечення (50% за вислугу 20 років, 33% за кожний рік вислуги понад 20 років (11 років*3%), 10% як ліквідатору наслідків Чорнобильської катастрофи).
На виконання Постанови № 103, органом Пенсійного фонду України було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018. При цьому основний розмір пенсії позивача склав 83% грошового забезпечення.
21.04.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з 01.01.2018 у розмірі 93% відповідних сум грошового забезпечення.
За результатами розгляду заяви позивача, відповідач листом від 10.05.2019 №1677-Ш-01 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії та повідомив про те, що з 01.01.2018 проведено перерахунок його пенсії (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законом (крім підвищень, додаткової пенсії, грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови № 704 з урахуванням 83% відповідних сум грошового забезпечення, зазначеного в довідці Донецького обласного військового комісаріату від 27.03.2018 №ФС97312/22/172. Також відповідач зазначив, що згідно з пунктом 2 Постанови № 103 підвищення до пенсії у розмірі 6476,24 грн виплачується у такому порядку: з 01.01.2018 по 21.12.2018 50% від підвищення пенсії (3238,12 грн), з 01.01.2019 по 31.12.2019 75% підвищення пенсії (4857,18 грн), з 01.01.2020 100% підвищення пенсії (6476,24 грн). При цьому відповідач вказав на те, що розрахунок грошового забезпечення належить до компетенції силових структур відповідних відомств.
06.05.2019 позивач звернувся до Донецького обласного військового комісаріату із заявою про видачу нової довідки про грошове забезпечення із урахуванням як основних так і додаткових видів грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військове звання, надбавку за вислугу років та надбавок: за вчене звання, науковий ступінь, лікарську категорію, за роботу з таємними носіями).
Донецький обласний військовий комісаріат листом від 17.05.2019 №11/459 відмовив позивачу у виготовленні оновленої довідки та зазначив про те, що ним була виготовлена та направлена на адресу відповідача довідка від 28.02.2018 №2735/03 про грошове забезпечення, що враховується для обчислення пенсії позивача відповідно до Постанови № 103 для перерахунку його пенсії, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військове звання та відсоткової надбавки за вислугу років, при цьому додаткові види грошового забезпечення, вказаною постановою не передбачені.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 93% грошового забезпечення до 83% та щодо перерахунку його пенсії без врахування додаткових видів грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
8. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. До їх функцій належать виключно питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Розмір складових грошового забезпечення визначається уповноваженим органом, в даному випадку Донецьким обласним військовим комісаріатом, а тому при проведенні перерахунку (без врахування додаткових видів грошового забезпечення) пенсії позивача, відповідач діяв у відповідності до чинних на момент здійснення перерахунку норм законодавства. Крім того, суд апеляційної інстанції, з посиланням на практику Верховного Суду України, зокрема постанову від 18.06.2014 №21-38а14 виходив з того, що відповідачем правомірно здійснено перерахунок пенсії позивача із застосування 83% сум грошового забезпечення, що відповідає положенням Закону № 2262-ХІІ, оскільки станом на 01.01.2018, стаття 13 вказаного Закону, не передбачала 10% збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до 1 категорії, а тому відсутні підстави для застосування 93 % сум грошового забезпечення.
IV ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
9. Касаційна скарга обґрунтована протиправністю рішень судів попередніх інстанцій з посиланням скаржника зокрема на те, що процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом проведення, а тому при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначала розмір грошового забезпечення, яка діяла на момент призначення пенсії. Так, пенсію позивачу призначено у розмірі 93% грошового забезпечення, а тому подальший перерахунок його пенсії із застосуванням меншого відсоткового значення є протиправним, оскільки суперечить приписам статей 22, 58 Конституції України та статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Зважаючи на викладене, скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач діяв відповідно до вимог законодавства, у зв`язку з чим, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
10. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів виходить із такого.
11. Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статі 1 та 3 Конституції України).
12. Відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.
13. Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу (частина перша); оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України (частина друга); держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (частина п`ята).
14. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України (частина перша статті 65 Конституції України).
15. Відповідно до змісту статей 17, 65 Конституції України, захист держави, забезпечення її безпеки є найважливішими функціями всього Українського народу. Військова служба - це конституційний обов`язок громадян України, який полягає у забезпеченні оборони України, захисті її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності. До військовослужбовців належать особи, які проходять таку службу, зокрема у Збройних Силах України. Військовій службі передує необхідність виконання конституційного військового обов`язку, що передбачає проходження громадянами України військової служби.
16. Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (Рішення від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7рп/2004).
17. Конституційний Суд України зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення від 20.03.2002 № 5-рп/2002, Рішення від 17.03. 2004 № 7-рп/2004).
18. Конституційний Суд України наголошував, що з огляду на специфіку військової служби, яка полягає, зокрема, у виконанні військовослужбовцями спеціальних завдань, наявності ризиків для їх життя та здоров`я тощо, будь-яка форма проходження військової служби є обов`язком громадян України щодо захисту держави. Отже, закріплений у Конституції України обов`язок громадян України потребує поваги, а статус військовослужбовців будь-яких категорій обумовлюється військовою службою, інститут якої надає їм спеціальний статус (Рішення від 25.04.2019 № 1 р(ІІ)/2019 (справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19).
19. Конституційний Суд України також зазначив, що аналіз положень статей 16, 17 Конституції України дає підстави для висновку, що особи, які під час проходження військової служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту. За Конституцією України посилений соціальний захист вказаних категорій осіб вимагає від держави виконання обов`язку визначати такий обсяг їх соціального забезпечення, який гарантуватиме їм гідні умови життя, а також повне відшкодування заподіяної шкоди (Рішення від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 20.12.2016 № 7-рп/2016, від 17.07.2018 № 6-р/2018).
20. Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
21. Пенсійні правовідносини є одним з видів суспільних відносин і особливою формою здійснення права на пенсію. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.
22. Стаття 22 Конституції України міститься у розділі II, у якому закріплено основні права і свободи людини і громадянина. Право на пенсійне забезпечення особи є складовою права на соціальний захист, передбаченого Конституцією України. Механізм реалізації цього права військовослужбовців та деяких інших категорій осіб, встановлений Законом N 2262-XII, визначає умови, норми і порядок такого пенсійного забезпечення.
23. Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого Рішення від 11.10.2005 № 8-рп/2005 констатував: «Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики»
24. Викладене свідчить про те, що забезпечення державою соціального захисту військовослужбовців, які під час проходження військової служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, не можуть бути скасовані чи звужені.
25. Предметом спору у цій справі є зокрема, правомірність зменшення розміру пенсії, при перерахунку пенсії на підставі статті 63 Закону № 2262-ХІІ, військовослужбовцю, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до категорії 1, у відсотковому співвідношенні (10%) до грошового забезпечення, з якого обчислюється його пенсія на підставі статті 13 Закону № 2262-ХІІ.
26. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 у 2002 році призначено пенсію по інвалідності у розмірі 93% грошового забезпечення, з яких: 50% за вислугу 20 років, 33% за кожний рік вислуги понад 20 років (11 років*3%), 10% як ліквідатору наслідків Чорнобильської катастрофи, основний розмір якої він отримував до здійснення перерахунку його пенсії на підставі Постанови № 103 та Постанови № 704 з 01.01.2018. При цьому перерахунок пенсії було здійснено без врахування 10% сум грошового забезпечення, що враховується для обчислення пенсії. Розмір пенсії позивача з 01.01.2018 склав 83% грошового забезпечення.
27. Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній станом на час призначення позивачу пенсії, 2002 рік) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
28. Згідно з пунктом «в» статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній станом на час призначення позивачу пенсії, 2002 рік) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
29. Тобто на час призначення позивачу пенсії редакція статті 13 Закону № 2262-ХІІ передбачала, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, не повинен перевищувати 100% відповідних сум

грошового забезпечення. При цьому для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, було передбачено збільшення розміру пенсії на 10%.
30. Із набуттям чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04.04.2006 № 3591-IV нова редакція підпункту «в» статті 13 Закону № 2262-ХІІ вказану 10% доплату особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1 не передбачала.
31. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що орган Пенсійного фонду України при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 на підставі статті 63 Закону № 2262-XII діяв відповідно до вимог законодавства. При цьому суд апеляційної інстанції, у частині позовних вимог щодо зменшення відсоткового розміру суми грошового забезпечення при перерахунку пенсії застосував практику Верховного Суду України у подібних правовідносинах.
32. Так, Верховний Суд України, зокрема у постановах від 18.06.2014 у справі № 21-38а14 та від 08.07.2014 у справі №21-277а14 сформував наступний правовий висновок у подібних правовідносинах: оскільки на момент здійснення перерахунку пенсії, стаття 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала 10% збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, а інша норма, яка б встановлювала таку доплату, в чинному законодавстві України відсутня, то правових підстав для нарахування наведеної 10% доплати для зазначених військовослужбовців немає. При цьому вищезгадані зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру пенсії, а навпаки привели до її збільшення, що нівелює засторогу можливого порушення прав позивача.
33. Колегія суддів вважає, що і цій ситуації є підстави для відступу від висновку Верховного Суду України з наступних підстав.
34. Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
35. Порядок перерахунку пенсій регулюється Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі Порядок № 45), згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
36. Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
37. Постановою № 704 встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.
38. У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 103 пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
39. Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається

статтею 13 Закону № 2262-ХІІ на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.
40. Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.
41. Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону № 2262-ХІІ, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.
42. Позивачу пенсія була призначена у грудні 2002 року, її розмір складав 93% від грошового забезпечення, який включав в себе 10% збільшення пенсії як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесена до 1 категорії.
43. На момент виникнення спірних правовідносин стаття 13 Закону № 2262-ХІІ діяла у редакції Закону № 3591-IV, яка вказану 10% доплату особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1 не передбачала.
44. Однак, застосування положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.
45. Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, а також нормами Постанов № 704 та № 103, тому застосування статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
46. Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанов № 103 та №704 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини першої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні, є незмінним.
47. Відповідно до пункту 8 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.
48. Зважаючи на протилежний підхід до вирішення цієї категорії справ Верховним Судом України (постанови від 18.06.2014 у справі № 21-38а14 та від 08.07.2014 у справі №21-277а14), вважаємо за необхідне передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення питання про відступ від висновку Верховного Суду України про те, що на момент здійснення перерахунку пенсії, стаття 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала 10% збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, а інша норма, яка б встановлювала таку доплату, в чинному законодавстві України відсутня, у зв`язку з чим правових підстав для нарахування наведеної 10% доплати для зазначених військовослужбовців немає.
48. Керуючись статтею 248, пунктом 8 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Справу № 200/7786/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

..........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик,
Судді Верховного Суду