Справа № 420/2815/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2815/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області № 4-дс від 12.02.2021 року відносно ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області № 4-дс від 12.02.2021 року відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що дисциплінарне провадження, порушене на підставі Наказу № 6376 від 6.12.2020р. та Доповідної записки управління з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС в Одеській області за № 208/11/15-32-14-01-11 від 15.12.2020 року з самого початку проводилось неповно та упереджено з порушенням вимог Закону України «Про державну службу».

За твердженнями представника позивача відповідні матеріали перевірок складено, оформлено та зареєстровано в рамках строків встановлених нормами ПКУ та в свою чергу не було предметом оскарження платниками податків у судових органах та не впливало на результати їх оскарження.

Також представник позивача зазначає, що відповідно до п. 1.1 Розділу і наказу ДФС України від 31 липня 2014 року №22 до складу групи Податкового контролю входять фахівці підрозділів аудиту, податків і зборів з фізичних осіб та боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом. Тобто, управління податків і зборів з юридичних осіб до складу групи Податкового контролю не входить. Тому, управління податків і зборів з юридичних осіб (управління податкового адміністрування) під час здійснення контрольно-перевірочних заходів з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ керується Податковим кодексом України та наказом ДФС України від 14.04.2017 року №263 «Про затвердження взаємодії структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС у процесі бюджетного відшкодування податку на додану вартість та формування Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість».

Разом з тим, представник позивача вказує, що ані з доповідної записки, ані з наказу № 6376 від 16.12.2020р. неможливо встановити які саме особисті дії або вчинки позивача можливо віднести до ознак дисциплінарного проступку передбаченого п.6, п.7 ст.8 ЗУ «Про державну службу». В наказі №4-дс відсутній стислий виклад обставин дисциплінарної справи, в чому саме полягає винна протиправна дія державного службовця, відсутній вид дисциплінарного проступку - є лише посилання на норму права, а також відсутня юридична кваліфікація проступку, за допомогою якою можливо встановити тотожність між ознаками дисциплінарного проступку, закріпленого в правовій нормі, і ознаками вчиненого діяння. наказ не містить посилання на конкретні посадові обов`язки, які нібито порушені позивачем.

Крім того, представник позивача зазначає, що дисциплінарною комісією було рекомендовано закрити дисциплінарне провадження стосовно головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податкового адміністрування ГУ ДПС в Одеській області ОСОБА_1 , проте всупереч пропозиції дисциплінарної комісії суб`єктом призначення у наказі № 4-дс від 12.02.2021 року позивача притягнуто до дисциплінарного стягнення у вигляді догани, при цьому без надання жодного додаткового мотивованого твердження та без надання юридичного кваліфікування даного стягнення відповідно до вимог «Про державну службу».

Враховуючи вищенаведене сторона позивача вважає, що наказ № 4-дс від 12.02.2021 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на невідповідність висновків про вчинення дисциплінарного проступку дійсним обставинам і вимогам закону, необґрунтованості таких висновків, а також з огляду на порушення встановленого чинним законодавством порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Не погоджуючись з вищезазначеними наказами відповідача позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідачем надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому представником відповідача зазначено, що адміністративний позов задоволенню не підлягає. Представник відповідача зазначає, що в діях головного державного ревізора - інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податкового адміністрування ГУ ДПС в Одеській області ОСОБА_1 наявні ознаки здійснення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме: недотримання вимог пп. 5.1 п. 5, пп. 7.1 п. 7 розділу VIII частини 2 Регламенту №263, п.2.6 Методичних рекомендацій № 22 при проведенні контрольно- перевірочних заходів по ТОВ «Інтеко Транс», недотримання форми довідки, передбаченої додатком 1 до Регламенту №263 при оформленні камеральної перевірки по ТОВ «Гравієс», а також не забезпечення у відповідно до вимог ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення складання адміністративного протоколу стосовно директора ТОВ «Інтеко Транс», за порушення порядку ведення податкового обліку.

На підставі висновку дисциплінарної комісії керівником Головного управління ДПС в Одеській області прийнято оскаржуваний наказ. При цьому, представник відповідача зазначає, що станом на дату оголошення догани згідно з оскаржуваним наказом попередня догана не була знята, що є обставиною, яка обтяжує відповідальність державного службовця відповідно до п. 2 ч.4 ст. 67 Закону України «Про державну службу».

Представник відповідача зазначає, що наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 12.02.2021 року №4-дс «Про завершення дисциплінарного провадження та застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » містить всі необхідні реквізити, та відповідає вимогам ч. 2 ст. 77 Закону №889-VІІІ, а саме: у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. .

Ухвалою суду від 01.03.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 22.04.2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, здійснено заміну відповідача.

Ухвалою суду від 03.06.2021 року вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.07.2021 року, занесеною до протоколу судового засідання продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 13.09.2021 року, занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засіданні, призначене на 05.10.2021 року позивач та його представник до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог КАС України.

Від представника позивач до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та позивача в порядку письмового провадження.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що наказом Головного управління ДПС в Одеській області № 75-О від 14.01.2021 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС в Одеській області (а.с. 23-24 т. 1).

Наказом Головного управління ДПС в Одеській області №6376 від 16.12.2020 р. «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » на підставі доповідної записки управління з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС в Одеській області від 15.12.2020 р. № 208/11/15-32-14-01-11 порушено дисциплінарне провадження стосовно головного державного ревізора інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС в Одеській області, в діях якого вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України від 10.12.2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» (зі змінами), а саме порушення вимог пп. 6.1 та 6.2 п. 6, пп. 7.1 п. 7 розділу VIII частини 2 Регламенту №263, п. 2.6 Методичних рекомендацій №22 при проведенні контрольно-перевірочних заходів по ТОВ «Гравієс», ТОВ «Інтеко Транс» (а.с. 180 т. 1).

У доповідній записці управління з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС в Одеській області від 15.12.2020р. № 208/11/15-32-14-01-11 запропоновано порушити дисциплінарне провадження, зокрема, щодо головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС в Одеській області Некіпелова Володимира, в діях якого вбачається порушення вимог пп. 6.1 та 6.2 п. 6, пп. 7.1 п. 7 розділу VIII частини 2 Регламенту №263, п. 2.6 Методичних рекомендацій №22 при проведенні контрольно-перевірочних заходів по ТОВ «Гравієс», ТОВ «Інтеко Транс» (п.1.6 розділу «Пропозиції») (а.с. 27-42 т.1).

ОСОБА_2 надав пояснення в.о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області, в яких зазначив, що відповідні матеріали перевірок складено, оформлено та зареєстровано в рамках строків встановлених нормами ПКУ та в свою чергу не було предметом оскарження платниками податків у судових органах та не впливало на результати їх оскарження.

Також в поясненнях зазначено, що відповідно до п. 1.1 Розділу 1 наказу ДФС України від 31 липня 2014 року №22 до складу групи Податкового контролю входять фахівці підрозділів аудиту, податків і зборів з фізичних осіб та боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом. Тобто, управління податків і зборів з юридичних осіб до складу групи Податкового контролю не входить. Тому, управління податків і зборів з юридичних осіб (управління податкового адміністрування) під час здійснення контрольно-перевірочних заходів з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ керується Податковим кодексом України та наказом ДФС України від 14.04.2017 року №263 «Про затвердження взаємодії структурних підрозділів ДФС та головних управлінь в областях м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС у процесі бюджетного відшкодування податку на додану вартість та формування Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість».

В тому числі при проведені контрольно-перевірочних заходів по наступним підприємствам, а саме:

1) по ТОВ «Інтеко Транс» () в ході проведення ментальної позапланової виїзної перевірки з питання законності декларування ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 року до ITC «Податковий блок» відповідні документи внесені, а саме: наказ на призначення перевірки від 21.04.2020 №1491, направлення на проведення перевірки від 29.04.2020 №1258/04-02, №1259/04-02, №1260/04-02, №1261/04-02 та №1262/04-02, відповідний акт перевірки від 18.05.2020 №413/15-32-04-02/42936423, податкові повідомлення-рішення Форма «В1» від 09.06.2020 № та Форма «В4» від 09.06.2020 №, акти про відмову у наданні документів від 04.05.2020 №230/15-32-04-02; від 05.05.2020 №232/15-32-04-02; від 06.05.2020 №247/15-32-04- 02; від 07.05.2020 №256/15-32-04-02 та від 08.05.2020 №268/15-32-04-02 які вчасно зареєстровані та вручені платнику.

Крім того, ОСОБА_3 повідомив, що ТОВ «ІНТЕКО ТРАНС» (код за ) подав до ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДПС в Одеській області «Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленнями самостійно виявлених помилок» від 22.12.2020 № згідно якого підприємство самостійно відмовилось від заявленої суми ПДВ у декларації з ПДВ за лютий 2020 року у розмірі 39412453 грн.

2) по ТОВ «Гравіес» () в ході проведення камеральної перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за січень 2020 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 19.02.2020 року № (з додатками) до ITC «Податковий блок» відповідні документи внесені, а саме:

За даними підсистеми «Податковий аудит» ITC «Податковий блок» у вкладці Документи» було внесено доповідну записку від 16.03.2020 №89/11/15-32-04-02-11 з резолюцією керівника (управлінське рішення) щодо згоди проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Гравіес", код за ЄДРПОУ 3366107.

В якості підстави здійснення перевірки в наказі ГУ ДПС в Одеській області від 20.03.2020 року №1274 зазначено доповідну записку від 16.03.2020 №89/11/15- 3 1-04-02-11.

Відповідні матеріали перевірок складено, оформлено та зареєстровано в рамках строків встановлених нормами ПКУ та в свою чергу не було предметом оскарження платниками податків у судових органах та не вплинуло на результати їх оскарження.

Враховуючи вищевикладене, жодної норми податкового законодавства не порушено. (а.с. 43-44 т. 1).

Наказом Головного управління ДПС в Одеській області № 144 від 01.02.2021р. «Про продовження розгляду дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » продовжено дисциплінарне провадження щодо позивача (а.с. 45 т.1).

Наказом Головного управління ДПС в Одеській області №4-дс від 12.02.2021р. «Про завершення дисциплінарного провадження та застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », яким за порушення вимог п.6, п.7 ст. 8 Закону України «Про державну службу», що виразилось у неналежному виконанні посадових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією та Положенням про відділ контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС в Одеській області, затвердженого 02.09.2019 та 20.02.2020, що призвело до призвело до порушення вимог пп. 5.1 п. 5, пп. 7.1 п. 7 розділу VIII частини 2 Регламенту взаємодії структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС у процесі бюджетного відшкодування податку на додану вартість та формування Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування, затвердженого наказом ДФС України від 14.04.2017 №263, п.2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 №22, при проведенні контрольно-перевірочних заходів по ТОВ «Інтеко Транс», недотримання форми довідки, передбаченої додатком 1 до Регламенту №263 при оформленні камеральної перевірки по ТОВ «Гравієс», а також не забезпечення відповідно до вимог ст.163 Кодексу України про адміністративні правопорушення складання адміністративного протоколу стосовно директора ТОВ «Інтеко Транс» за порушення порядку ведення податкового обліку, застосовано дисциплінарне стягнення до головного державного ревізора - інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС в Одеській області ОСОБА_1 у вигляді догани. (а.с. 47-48 т. 1).

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу зазначено: подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного управління ДПС в Одеській області від 08.02.2021р., акт про ненадання пояснень №3 від 12.02.2021р.

Враховуючи встановлені судом обставини та дослідженні докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення податкового законодавства відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень дотримані не були, оскільки рішення відповідачем прийнято передчасно, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Згідно з п. 17 ч.1 ст.4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень.

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 ПК України за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків посадові (службові) особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.

Стосовно позовної вимог про визнання протиправним проведення дисциплінарного провадження відносно позивача, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 65 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII) підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

У пункті 5 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу" дисциплінарним проступком визначено невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 66 Закону України "Про державну службу" до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (частина третя статті 66 Закону №889-VIII).

Відповідно до ч.3 ст. 65 Закону України «Про державну службу» державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

У відповідності до ст.71 Закону №889-VIII, порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно із п.24 Порядку здійснення дисциплінарного провадження (затв. постановою КМУ від 04.12.2019р. №1039), які кореспондуються з ч.ч.1, 2 ст.73 Закону №889-VIII, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру, а також тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Але, при цьому, слід зазначити, що відповідно до п.33 цього ж Порядку №1039, Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Відповідно до окремих положень п.34 даного Порядку, результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні. Пропозиція (подання) складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

У разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку у мотивувальній частині зазначаються, зокрема: факти, що підтверджують вчинення дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів; обставини, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку; ступінь вини; характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків; відомості, що характеризують державного службовця, обставини, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність службовця, результати оцінювання його службової діяльності, наявність заохочень, стягнень та ставлення до державної служби; заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду.

У разі ж відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку, зазначаються факти, що підтверджують відсутність вчинення ним дисциплінарного проступку із відповідним обґрунтуванням; заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду;

Таким чином, якщо в діях державного службовця наявний дисциплінарний проступок, то в резолютивній частині зазначаються: висновок про наявність у діях дисциплінарного проступку, передбаченого відповідним пунктом ч.2 ст.65 Закону №889-VIII, та підстави для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; а також вид дисциплінарного стягнення, рекомендованого до застосування, передбачений ст.66 Закону №889-VIII, або обставини, що виключають можливість накладення дисциплінарного стягнення.

Водночас, якщо в діях службовця відсутній дисциплінарний проступок, то відповідно, в резолютивній частині зазначається, зокрема, пропозиція про закриття дисциплінарного провадження.

Окрім того, згідно із ч.1 ст.75 Закону №889-VIII, перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Проте, відмова у наданні пояснень не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення закріплені у статті 74 Закону №889-VIII і полягають, зокрема, в наступному: дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця; під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби (частина перша); дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця (частина друга).

За приписами частин першої і другої статті 77 Закону №889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Отже, враховуючи наявність інформації щодо неналежного виконання службових обов`язків, викладеної в акті про результати тематичної перевірки стану організації роботи ГУ ДПС в Одеській області №1054/99-00-02-01-01-14 від 14.09.2020, доповідній записці від 15.12.2020 №208/11/15-32-14-01-11, у відповідача були наявні підстави для порушення дисциплінарного провадження з метою встановлення наявності чи відсутності протиправної поведінки державного службовця.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту «подання» від 08.02.2021 р., яке стало підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарна комісія, в даному випадку, фактично рекомендувала керівнику ГУ ДПС «закрити дисциплінарне провадження» відносно ОСОБА_1 з огляду на його позитивну службову характеристику та відсутність негативних наслідків його дій та суворо попередити.

Подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДПС в Одеській області від 08.02.2021р. підписано 8 членами д/комісії, у т.ч., головою комісії - Володимиром Поповим.

Одним членом дисциплінарної комісії подано голові Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи окрему думку щодо результатів дисциплінарного провадження, в якій зазначив, що вважає за доцільне в межах викладення окремої думки, врахувати факт накладення дисциплінарного стягнення як обставину, яка обтяжує відповідальність та застосувати до головного державного ревізора - інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС в Одеській області Некіпелова Володимира дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Разом із тим, це ж саме Подання, всупереч положенням п.34 Порядку №1039 та загальному «рішенню» комісії, містить законодавчо не передбачену зроблену від руки резолюцію голови комісії - Володимира Попова про необхідність застосування до ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді «догани».

Одночасно варто звернути увагу на те, що у відповідності до положень Порядку №1039, голова дисциплінарної комісії організовує її роботу, призначає місце та дату проведення засідання дисциплінарної комісії та головує на ньому, визначає із членів дисциплінарної комісії доповідача, сприяє здійсненню учасниками дисциплінарного провадження їх прав та обов`язків, забезпечує об`єктивне та повне з`ясування обставин справи, вживає необхідних заходів для забезпечення на засіданні належного порядку та здійснює інші повноваження, які пов`язані із забезпеченням діяльності дисциплінарної комісії. У той же час, жодною нормою цього Порядку не передбачено повноважень голови комісії на самостійне визначення того чи іншого виду дисциплінарного стягнення, рекомендованого Дисциплінарною комісією до застосування.

Однак, незважаючи на те, що вказане вище подання дисциплінарної комісії має рекомендаційний характер, даний факт (визначення головою дисциплінарної комісії конкретного виду дисциплінарного стягнення) обґрунтування зі сторони відповідача у ході розгляду справи не знайшов.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу ГУ ДПС в Одеській області від 12.02.2021р. №4-дс, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догани» з підстав порушення вимог пп. 5.1 п. 5, пп. 7.1 п. 7 розділу VIII частини 2 Регламенту взаємодії структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС у процесі бюджетного відшкодування податку на додану вартість та формування Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування, затвердженого наказом ДФС України від 14.04.2017 №263, п.2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 №22, при проведенні контрольно-перевірочних заходів по ТОВ «Інтеко Транс», недотримання форми довідки, передбаченої додатком 1 до Регламенту №263 при оформленні камеральної перевірки по ТОВ «Гравієс», а також не забезпечення відповідно до вимог ст.163 Кодексу України про адміністративні правопорушення складання адміністративного протоколу стосовно директора ТОВ «Інтеко Транс» за порушення порядку ведення податкового обліку

При цьому, відповідно до п.1.6 розділу «Пропозиції» доповідної записки від 15.12.2020 року, яка стала підставою для порушення дисциплінарного провадження стосовно позивача, відсутня така підстава як не забезпечення відповідно до вимог ст.163 Кодексу України про адміністративні правопорушення складання адміністративного протоколу стосовно директора ТОВ «Інтеко Транс» за порушення порядку ведення податкового обліку, а отже у відповідача були відсутні повноваження щодо здійснення перевірки та викладення висновків з цього питання.

Крім того, зазначена доповідна записка складена на підставі акту про результати тематичної перевірки стану організації роботи ГУ ДПС в Одеській області №1054/99-00-02-01-01-14 від 14.09.2020, до якого, як вірно зазначив представник позивача, начальником Головного управління ДПС в Одеській області подано зауваження від 17.09.2020 року №4614/8/15-32-01-03-04 в яких керівником зазначено, що відповідно до абц. 2 п. 2 Розділу 1 «Загальні положення» наказу Міністерства фінансів України від 02.07.2016 року №566 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.07.2016 року №1046/29176) «Про затвердження Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні порушення» встановлено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Оскільки, встановлені порушення в актах перевірок мали ознаки кримінальних правопорушень, які були достатніми для притягнення до кримінальної відповідальності, матеріали перевірок передавались до ОУ ГУ ДФС в Одеській області для прийняття рішення згідно з положеннями Кримінального процесуального кодексу України. На підставі вищезазначеного, складання адміністративних протоколів не відбувалося.

Отже, оскаржуваний наказ містить одне з порушень, яке встановлено дисциплінарною комісією без наявності на те підстав, з огляду на відсутність вказівки щодо його дослідження в доповідній записці, а також враховане керівником при прийнятті оскаржуваного рішення всупереч власній позиції, викладеній у запереченнях до акту про результати тематичної перевірки стану організації роботи ГУ ДПС в Одеській області №1054/99-00-02-01-01-14 від 14.09.2020.

Крім того, стосовно висновків відповідача щодо не забезпечення відповідно до вимог ст.163№ Кодексу України про адміністративні правопорушення складання адміністративного протоколу стосовно директора ТОВ «Інтеко Транс» за порушення порядку ведення податкового обліку, то вказані обставини не можуть бути предметом дослідження, оскільки відповідно до наказу №6376 від 16.12.2020 року «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно Некіпелова Володимра», дисциплінарне провадження призначено виключно в межах встановлення наявності ознак дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (зі змінами), а саме порушення вимог пп. 6.1 та 6.2 п. 6, пп. 7.1 п. 7 розділу VIII частини 2 Регламенту №263; п. 2.6 Методичних рекомендацій № 22 при проведенні контрольно-перевірочних заходів по ТОВ «Гравієс», ТОВ «Інтеко Транс».

Щодо незабезпечення своєчасного внесення позивачем інформації щодо результатів перевірки суд зазначає наступне.

Відповідно до посадової інструкції головного державного ревізора - інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податкового адміністрування ГУ ДПС в Одеській області Некіпелова Володимира, затвердженої 02.09.2019 та 28.04.2020, його основними посадовими обов`язками є:

організація та проведення камеральних перевірок суб`єктів господарювання щодо достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ;

організація та проведення документальних перевірок та зустрічних звірок суб`єктів господарювання щодо визначення достовірності нарахування

бюджетного відшкодування ПДВ.

Згідно з положеннями Регламенту взаємодії структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС у процесі бюджетного відшкодування податку на додану вартість та формування Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом ДФС від 14.04.2017 №263 (далі - Регламент № 263), зокрема розділу VIII «Дії підрозділів щодо перевірки сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість» відповідальним підрозділом визначено підрозділ податків і зборів з юридичних осіб, в тому числі за відображення інформації в ITC "Податковий блок" підсистемі "Податковий аудит" щодо:

внесення даних про початок проведення документальної перевірки даних декларації або уточнюючого розрахунку. У разі прийняття рішення щодо доцільності проведення документальної перевірки, таке рішення вноситься до ITC "Податковий блок / Податковий аудит" (п.6.1);

закінчення проведення документальної перевірки даних декларації або уточнюючого розрахунку (п.6.2);

прийняте ППР вноситься до підсистеми "Податковий аудит" ITC "Податковий блок", узгоджується/вручається платнику в порядку, визначеному ст. 58 глави 4 розділу II ПКУ (п.7.1).

Також, Регламентом №263 (додаток 1) передбачена форма складання довідки/акту за результатами камеральної перевірки.

В ході розгляду наявних матеріалів у дисциплінарній справі, встановлено, що ОСОБА_2 перебуваючи на посаді головного державного ревізора - інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС в Одеській області здійснив камеральні перевірки податкових декларацій, зокрема: за січень 2020 року від 19.02.2020 № по ТОВ «Гравіес» від 19.02.2020 № , в якій було заявлено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку 45 459,5 тис. грн., та ТОВ «Інтеко Транс» за лютий 2020 року від 20.03.2020 № , якою було заявлено суму до бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у розмірі 39 412,4 тис. гривень.

За результатами камеральних перевірок складено довідки у формі висновку. При цьому, згідно з примірною формою додатку 1, затвердженою Регламентом № 263 передбачено складання довідки/акту за результатами камеральної перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. Крім того, встановлено некоректне наповнення Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування ПДВ у частині наповнення графи «Дата закінчення проведення камеральної перевірки даних декларації або уточнюючого розрахунку». Так, по ТОВ «Гравіес» внесена дата закінчення проведення камеральної перевірки 20.02.2020, що не відповідає фактично наданим до цієї перевірки документам (довідка у формі висновку про результати камеральної перевірки від 18.03.2020 № 186/15-32-04-02/4336107).

Крім того, встановлено невірне внесення документів до ITC «Податковий блок», що в свою чергу призвело до некоректного відображення в ІКП рішення про проведення документальної перевірки, а саме: внесено доповідну записку від 15.04.2020 № 170/11/15-32-04-02-11, при цьому необхідно було наказ від 21.04.2020 № 1491 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Інтеко Транс».

Відповідно до наказу від 21.04.2020 №1491 головним державним ревізором - інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС в Одеській області Некіпеловим Володиміром сумісно з фахівцями управління податкового аудиту (Терещенко Олександр, Лукянова Ірина) та управління податкового боргу (Папіджанов Сергій, Поліщук Дмитро) проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 року.

За результатами перевірки встановлено завищення суми бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку у розмірі 39 412,5тис.грн., застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 9 853,1 тис. грн., встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 1 833,4 тис. гривень.

В акті перевірки, зокрема, зазначено, що в ході перевірки оригінали первинних документів, які є підставою для нарахування від`ємного значення з ПДВ, яке у подальшому було заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок підприємства по декларації з ПДВ за лютий 2020 року посадовими особами ТОВ «Інтеко Транс» не надано та повідомлено про їх втрату.

Так, в акті зазначено, що ТОВ «Інтеко Транс» листом від 21.04.2020 №16/04 повідомило ГУ ДПС в Одеській області про втрату документів бухгалтерського та податкового обліку за період з 01.02.2020 по теперішній час (вх. ГУ від 22.04.2020 №17695/10/15-32) та надано лист Приморського відділу поліції у м. Одеси ГУНП в Одеській області від 18.04.2020 № 36/ЕО-16785.

Крім того, під час проведення перевірки головним державним ревізором- інспектором сектору погашення боргу з фізичних осіб та заборгованості з ЄСВ управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС в Одеській області Папіджановим Сергієм, якій приймав участь у проведенні позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «Інтеко Транс» з питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис грн., 04.05.2020 було здійснено виїзд на підприємство з метою проведення перевірки та керівнику Лисенко Т.В. було вручено лист від 04.05.2020 №59/15-32-10-03-37 з повідомленням, що відповідно з п.п. 20.1.9, п. 20.1, ст. 20 Податкового кодексу України необхідно станом на 07.05.2020 призначити інвентаризацію основних засобів, товарно-матеріальних цінностей та

Листом від 08.05.2020 №111/20 ТОВ «Інтеко Транс» повідомило про неможливість проведення інвентаризації майна та обстеження приміщень, територій що використовуються підприємством для одержання доходів.

За результатом документальної перевірки складено акт перевірки від 18.05.2020 №413/15-32-04-02/42936423, податкові повідомлення-рішення Форма «В1» від 09.06.2020 № та Форма «В4» від 09.06.2020 №.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що аналізом матеріалів перевірки встановлено, що на порушення вимог п.п.5.1 п. 5, п.п. 7.1 п.7 розділу VIII частини 2 Регламенту №263, ОСОБА_5 в паспорт перевірки було внесено недостовірні данні щодо наказу на її проведення, несвоєчасно внесено інформацію про прийняті податкові повідомлення - рішення.

Крім того, на порушення вимог п. 2.6 Методичних рекомендацій №22 не вжито заходів щодо своєчасного внесення інформації по актам про відмову у наданні документів щодо питання декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 року та направленням на перевірку.

TOB «Гравіес» ( 43366107) - по декларації за січень2020 року від 19.02.2020 № заявлено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку45 459,5 тис. гривень.

Головним державним ревізором - інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Некіпеловим В.І. проведено камеральну перевірку даних ТОВ «Гравіес» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за січень 2020 року та складено Довідку у формі висновку від 18.03.2020 № 186/15-32-04-02/4336107). При цьому, згідно з примірною формою додатку 1, затвердженою Регламентом № 263 передбачено складання довідки/акту за результатами камеральної перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Крім того, встановлено некоректне наповнення Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування ПДВ у частині наповнення графи «Дата закінчення проведення камеральної перевірки даних декларації або уточнюючого розрахунку». Так, по ТОВ «Гравіес» внесена дата закінчення проведення камеральної перевірки 20.02.2020, що не відповідає фактично наданим до цієї перевірки документам (довідка у формі висновку про результати камеральної перевірки від 18.03.2020 № 186/15-32-04-02/4336107).

Разом з тим, відповідно до паспорту перевірки, за наслідками перевірки складено акт № 386/15-32-04-02/43366107 від 03.04.2020 року та податкові повідомлення-рішення від 27.04.2020 року № та № .

Як вбачається з наявних в матеріалах справи паспортів перевірки, позивачем відповідно до вимог Регламенту №263 внесено відомості про початок перевірки, закінчення перевірки, складання актів під час здійснення перевірки та за результатом її здійснення, про прийняті податкові повідомлення-рішення. Також наявна інформація щодо узгодження заявленої суми бюджетного відшкодування.

Дисциплінарна комісія встановила, що головним державним ревізором - інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Некіпеловим В.І. проведено камеральну перевірку даних ТОВ «Гравіес» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за січень 2020 року та складено Довідку у формі висновку від 18.03.2020 № 186/15-32-04-02/4336107). При цьому, згідно з примірною формою додатку 1, затвердженою Регламентом № 263 передбачено складання довідки/акту за результатами камеральної перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Крім того, встановлено некоректне наповнення Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування ПДВ у частині наповнення графи «Дата закінчення проведення камеральної перевірки даних декларації або уточнюючого розрахунку». Так, по ТОВ «Гравіес» внесена дата закінчення проведення камеральної перевірки 20.02.2020, що не відповідає фактично наданим до цієї перевірки документам (довідка у формі висновку про результати камеральної перевірки від 18.03.2020 № 186/15-32-04-02/4336107).

Так, відповідно до п. 5.1 розділу VIII Регламенту №263 дати наказу про проведення позапланової документальної перевірки здійснюється одночасно з внесенням наказу, з відображенням інформації в ІТС "Податковий блок" підсистемі "Податковий аудит" підрозділами податків і зборів з юридичних осіб, податків і зборів з фізичних осіб.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 розділу VIII Регламенту №263 інформація щодо процедури: початок проведення документальної перевірки даних декларації або уточнюючого розрахунку. У разі прийняття рішення щодо доцільності проведення документальної перевірки, таке рішення вноситься до ІТС "Податковий блок / Податковий аудит. Закінчення проведення документальної перевірки даних декларації або уточнюючого розрахунку вноситься у термін: дата, зазначена в наказі про проведення перевірки. В розділ інформація про проведення перевірок робиться запис із датою початку перевірки. Дата закінчення документальної перевірки проставляється після фактичного закінчення перевірки. Відповідальні особи - підрозділи податків і зборів з юридичних осіб, податків і зборів з фізичних осіб.

Згідно з п. 7.1 розділу VIII Регламенту №263 прийняте ППР вноситься до підсистеми "Податковий аудит" ІТС "Податковий блок", узгоджується/вручається платнику в порядку, визначеному ст. 58 глави 4 розділу II ПКУ протягом 10 робочих днів з дня отримання платником акту перевірки (дата винесення ППР, у разі відсутності заперечень на акт перевірки), вручну з відображенням інформації в ІТС "Податковий блок" підсистемі "Податковий аудит" в терміни, визначені п. 86.7 ст. 86 глави 8 розділу II ПКУ. Відповідальні особи - підрозділи податків і зборів з юридичних осіб, податків і зборів з фізичних осіб.

Пунктом 2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС від 31.07.2014 № 22 (у редакції наказу ДФС 23.03.2018 № 398 визначено, що працівники підрозділів, що здійснюють (очолюють) перевірки, вносять необхідну інформацію до системи обліку результатів контрольно-перевірочної роботи підсистеми «Податковий аудит» ІТС «Податковий блок» на кожному етапі організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок (при направленні повідомлення платнику податків про початок документальної планової (невиїзної позапланової) перевірки, оформленні направлення на проведення перевірки, реєстрації акта (довідки) перевірки (звірки), інших складених актів (довідок), прийнятті та направленні податкових повідомлень-рішень, вимог та рішень щодо єдиного внеску, складанні протоколів про адміністративне правопорушення тощо - в день вчинення відповідних дій. Крім того, до підсистеми «Податковий аудит» ІТС «Податковий блок» додатково вноситься: наказ про проведення перевірки; план перевірки; робочий план проведення перевірки, протокол про проведення робочої зустрічі з платником податків, протокол засідання постійної комісії з розгляду спірних питань, заперечення до акта перевірки та/або лист платника податків щодо надання ним додаткових документів відповідно до пункту 44.7 статті 44 Кодексу, висновок і відповіді на такі заперечення та/або лист щодо надання додаткових документів, а також інші визначені підсистемою дані.

Працівники юридичного підрозділу органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень, вимог та рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог Регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до АІС «Скарга» та АІС «Суди» у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації, з подальшим збереженням даних і встановленням зв`язків записів АІС «Скарга» та АІС «Суди» із записами підсистеми «Податковий аудит» ІТС «Податковий блок». Підрозділи, працівники яких здійснювали (очолювали) перевірки, опрацьовують у підсистемі «Податковий аудит» ІТС «Податковий блок» зазначену інформацію в день її надходження, результатом чого є внесення інформації до підсистеми «Облік платежів» ІТС «Податковий блок».

У випадку якщо перевірку здійснювали (очолювали) працівники іншого органу ДФС, ніж територіальний орган ДФС за основним місцем обліку платника податків, такими працівниками, у разі неможливості внесення ними інформації до підсистеми «Податковий аудит» ІТС «Податковий блок» у зв`язку з обмеженням доступу до неї відповідно до регіонального розподілу, забезпечується складання та надання не пізніше наступного робочого дня до відповідного органу ДФС необхідної інформації для внесення до системи обліку результатів контрольно-перевірочної роботи підсистеми «Податковий аудит» ІТС «Податковий блок». Відповідні підрозділи територіального органу ДФС за основним місцем обліку платника податків забезпечують внесення до підсистеми «Податковий аудит» ІТС «Податковий блок» відповідної інформації не пізніше наступного робочого дня з дня отримання.

На підставі результатів проведених перевірок підрозділи органу ДФС, які здійснювали (очолювали) перевірку, узагальнюють інформацію про виявлені схеми ухилень від оподаткування або мінімізації податкових зобов`язань, суми єдиного внеску (у випадку їх виявлення) та вносять їх до підсистеми «Податковий аудит» ІТС «Податковий блок», інших інформаційних баз даних.

Відповідно до паспортів перевірок, позивачем не своєчасно внесено відомості до інформаційної системи "Податковий блок".

При цьому слід прийняти до уваги той факт, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2021 року у справі №420/9587/20 частково задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО ТРАНС» та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 09 червня 2020 року № та № саме з огляду на допущення посадовою особою відповідача під час перевірки процедурних порушень.

Однак, суд враховує, що оскаржуваний наказ від 12.02.2021року №4-дс (за підписом начальника ГУ ДПС в Одеській області Шадевської Ю.Л.) взагалі не містить посилань на конкретні посадові обов`язки, які порушені ОСОБА_5 та не враховує обставин, які були встановлені під час судового розгляду та були відомі на час прийняття спірного наказу, а містить лише тільки посилання на загальні положення чинного законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм, на які посилається відповідач при обранні конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні конкретного виду дисциплінарного стягнення, а також не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтуванням оскаржуваного наказу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 12.08.2019 року у справі №1340/4847/18.

До того ж, суттєвою обставиною є те, що оскаржуваний наказ ГУ ДПС в Одеській області не містить ще й стислого викладу обставин дисциплінарної справи та жодних доводів про те, у чому ж саме полягає винна протиправна дія державного службовця, а також не містить чіткої кваліфікації проступку, за допомогою якої можливо було б встановити тотожність між ознаками дисциплінарного проступку, закріпленого в правовій нормі, і ознаками вчиненого діяння.

Обрання ж того чи іншого виду стягнення згідно зі ст.66 Закону №889-VIII безпосередньо залежить від того, який саме дисциплінарний проступок вчинений державним службовцем.

Оцінюючи обґрунтованість спірного наказу, суд виходить із того, що відповідний висновок має прийматися на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які були досліджені під час розгляду дисциплінарної справи та які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

При цьому належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов`язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Відповідне дисциплінарне провадження повинно бути здатним призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб, за результатами якого і приймається наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Отже, розгляд питання повинен бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події. Будь-який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин порушення, є загрозою недотримання цього стандарту.

Спірним наказом фактично констатовано порушення позивачем Законів України "Про державну службу", Регламенту №263 та Методичних рекомендацій №22, в основу чого покладено, твердження про неналежне виконання посадових обов`язків позивачем. При цьому в даному наказі та матеріалах дисциплінарного провадження відсутній будь-який аналіз чи оцінювання вихідних даних для таких висновків, не зазначено відповідного обґрунтування, яке повинно базуватись на фактах та обставинах та із застосуванням чітких та зрозумілих критеріїв.

Разом з тим, в дисциплінарній справі та наказі №4-дс від 12.02.2021 року не зазначено в які саме дати та за якими подіями (процедурами) позивач був зобов`язаний внести інформацію о ІТС «Податковий блок».

Окрім зазначеного, не надано доказів шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, оскаржуваний спірний наказ за відсутності належного підтвердження факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та вини державного службовця, діяв неправомірно.

Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожні докази, які є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, позивачем при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір за 1 вимогу немайнового характеру у розмірі 908,00 грн відповідно до квитанцій №ПН1834 від 23.02.2021 року.

На підставі викладеного, з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 908,00 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

За приписами ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в т.ч. гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч.1,7 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в т.ч. чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, кількість витраченого адвокатом часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є достатньою підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат.

Аналогічна правова позиція з цих питань викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16.

Обґрунтовуючи розмір понесених витрат на правничу допомогу, представником позивача надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги від 16.02.2021р. №1602/21-4, звіт про надану правову (правничу) допомогу відповідно до цього договору від 17.05.2021р., квитанції до прибуткового касового ордеру від 16.02.2021р. №7 та від 17.05.2021р. №17 про оплату 8400 грн. за надання правничої допомоги.

За умовами договору від 16.02.2021р. №1602/21-4, правова допомога за вказаним договором надається в межах представництва інтересів позивача в ГУ ДПС в Одеській області, Одеському окружному адміністративному суді та, в разі необхідності, у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до звіту про надану правову (правничу) допомогу відповідно до цього договору від 17.05.2021р., позивачу надано адвокатом правничу допомогу в повному обсязі, а саме: написання позовної заяви (2 год.) на суму 2400 грн., написання заяв та клопотань (4 год.) на суму 2000 грн.; участь у судовому засіданні (4 год.) на суму 4000 грн.

Загальна вартість наданих адвокатським бюро послуг складає - 8400 грн.

Доказом понесення ОСОБА_1 витрат на правову допомогу є квитанція до прибуткового касового ордеру від 16.02.2021р. №7 та від 17.05.2021р. №17, згідно з якими остання сплатила гонорар у загальному розмірі - 8400 грн.

Відповідачем у відзиві на адміністративний позов висловлено непогодження із розміром заявлених позивачем витрат на правничу допомогу та зазначено про їх необґрунтованість.

В постанові від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 8400 грн. є необґрунтованим та непропорційною до предмета спору та складності справи.

З огляду на викладене вище, а також зважаючи на приписи ч.1 ст.139 КАС України, суд вважає за можливе присудити на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі 4200,00 грн та саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим, пропорційним та співмірним.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області № 4-дс від 12.02.2021 року відносно ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області № 4-дс від 12.02.2021 року відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Стягнути з до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4200,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5);

Суддя П.П. Марин