Справа № 600/2083/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 листопада 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2083/20-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галнафтоекспорт» про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

До суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галнафтоекспорт» про стягнення податкового боргу.

Подану заяву обґрунтовано тим, що рішення суду у справі №600/2083/20-а від 05 січня 2021 року набрало законної сили 05 лютого 2021 року. Проте виконавчий лист у вказаній справі видано судом 09 липня 2021 року, а його оригінал надійшов на адресу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 23 липня 2021 року, тобто після сплину трьохмісячного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. У зв`язку з цим позивач позбавлений можливості пред`явити виконавчий документ на виконання. При цьому, рішення суду у справі №600/2083/20-а боржником на даний час не виконано у добровільному порядку.

Як вбачається зі змісту прохальної частини поданої заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа, позивач також просив суд здійснити розгляд заяви без його участі.

За таких обставин та з огляду на те, що розгляд цієї справи по суті позовних вимог здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження і до суду від відповідача не надходило заяв про розгляд справи за його участю, суд вважає за можливим розглянути заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №600/2083/20-а в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши подану заяву та перевіривши матеріали справи, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала справа №600/2083/20-а за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галнафтоекспорт» про стягнення податкового боргу.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 січня 2021 року, яке набрало законної сили, адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галнафтоекспорт» про стягнення податкового боргу задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галнафтоекспорт» податковий борг на користь державного бюджету у сумі 4701 (чотири тисячі сімсот одна) грн 45 коп. шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

09 липня 2021 року Чернівецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративній справі №600/2083/20-а, строк пред`явлення до виконання якого було встановлено до 07 травня 2021 року.

Вказаний виконавчий лист було направлено Чернівецьким окружним адміністративним судом 10 липня 2021 року на адресу стягувача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, який отримано останнім 23 липня 2021 року.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №600/2083/20-а, варто зазначити, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Статтею 1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною першою статті 12 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону №1404-VIII стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною першою статті 15 Закону №1404-VIII встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Згідно частини першої та другої статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини, в своєму рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Крім цього, Конституційним Судом України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року, зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 вказав, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Враховуючи встановлені обставини, наведені норми матеріального і процесуального права, доводи, наведені в обґрунтування поданої заяви, а також зважаючи на невиконання відповідачем судового рішення по справі №600/2083/20-а, яке набрало законної сили, суд з метою реалізації судового рішення, що набрало законної сили, приходить до висновку, про наявність поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та, як наслідок, про поновлення стягувачу пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Отже, подана заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241, 248, 376 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №600/2083/20-а задовольнити.

2. Поновити стягувачу - Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області - пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №600/2083/20-а за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галнафтоекспорт» про стягнення податкового боргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.П. Лелюк