Справа № 440/9187/21
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/9187/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Комунального закладу освіти Кременчуцький медичний фаховий коледж імені В.І.Литвиненка Полтавської обласної ради до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

11.08.2021 Комунальний заклад освіти Кременчуцький медичний фаховий коледж імені В.І.Литвиненка Полтавської обласної ради звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №313 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду у частині суми страхових коштів у розмірі 17389,08 грн та сплати штрафу за порушення порядку використання страхових коштів у розмірі 8694,54грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №313 від 07.07.2021 прийнято на підставі пункту 3 опису виявлених порушень, зазначених в акті від 25.06.2021 № 80, з якими позивач не згоден. Позивач акцентував увагу на тому, що листки непрацездатності можуть виписуватися фізичними особами-підприємцями, які отримали ліцензію МОЗ України на надання медичних послуг, тому листки непрацездатності від 29.12.2020 ЛН АЛГ 038200, від 21.12.2020 ЛН АЛД 385836, від 01.04.2020 ЛН АДЯ 385836, від 07.01.2021 ЛН АДЯ 385836, від 10.11.2020 ЛН АЛД 280352, від 01.12.2020 ЛН АЛД 249526, від 02.12.2020 ЛН АЛД 249527, видані у встановленому порядку, містять печатки фізичної особи-підприємця, що провадить господарську діяльність з медичної практики, а отже є підставою для виплати матеріальної допомоги по тимчасовій непрацездатності.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

09.09.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 71-74/, в якому представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на правомірність рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №313 від 07.07.2021. Зазначав, що під час документальної перевірки позивача зафіксовано неправомірні витрати страхувальником на суму 17389,08 грн. На думку відповідача, право видавати листки непрацездатності мають виключно лікарі, що працюють у закладах охорони здоров`я зі статусом юридичної особи, а також фізичні особи зі статусом підприємця, які провадять господарську діяльність з медичної практики. Лікарі, що працюють за трудовим договором з фізичними особами-підприємцями правом видачі листків непрацездатності не наділені.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09.09.2021до суду від позивача надійшла заява про збільшення (уточнення) позовних вимог /а.с. 64-67/, в якій викладено вимоги: визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області про повернення страхових коштів Фонду застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду № 313 Комунальним закладом освіти Кременчуцький медичний фаховий коледжем ім. В.І. Литвиненка в частині суми страхових коштів на повернення у розмірі 17389,08 грн, та щодо сплати Комунальним закладом освіти Кременчуцький медичний фаховий коледжем ім. В.І Литвиненка страховику штрафу у розмірі 8694,54 грн; визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду від 17.08.2021 № 376 Комунальним закладом освіти Кременчуцький медичний фаховий коледжем ім. В.І. Литвиненка за несвоєчасне повернення страхових коштів у розмірі 2608,36 та пеня за несвоєчасне повернення страхових коштів у розмірі 130,42 грн.

15.09.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення (уточнення) позовних вимог, в якому представник проти доводів, викладених в заяві, заперечував з підстав їх необґрунтованості /а.с. 114-116/.

21.09.2021 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 119-122/, в якій останній заперечував проти доводів, викладених у відзивах, з посиланням на доводи, зазначені у позовній заяві.

27.09.2021 до суду надійшли заперечення представника відповідача на відповідь на відзив /а.с. 125-127/.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

Комунальний заклад освіти Кременчуцький медичний фаховий коледж ім. В.І. Литвиненка () є юридичною особою, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1 001054 від 08.04.2005, що підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 9-14/.

18.06.2021, з 22.06.2021 по 25.06.2021, на підставі наказу від 17.06.2021 №76-од /а.с. 75/ та направлення від 17.06.2021 №78 /а.с. 76/, Кременчуцьким відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області проведено планову перевірку Комунального закладу освіти Кременчуцького медичного фахового коледжу імені В.І. Литвиненка Полтавської обласної ради, за період з 01.10.2016 по 31.03.2021, з питань дотримання порядку використання страхувальниками страхових коштів Фонду, про що складено акт перевірки від 25.06.2021 №80 /а.с.77-83/.

За наслідками документальної перевірки Комунального закладу освіти Кременчуцький медичний фаховий коледж ім. В.І. Литвиненка встановлено , зокрема, порушення пункту 1 частини другої статті 15, частини третьої статті 30, частини першої статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV нарахування та виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності проведені по листку непрацездатності, виданому не у встановленому порядку (лист непрацездатності виданий не лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності та не лікарем, що провадить господарську діяльність з медичної практики, як фізична особа-підприємець): 10.12.2020: ЛН АЛД 280352 від 10.11.2020 ОСОБА_1 , 26.01.2021: ЛН АЛД 249527 від 02.12.2020 ОСОБА_2 , 26.02.2021: ЛН АЛГ 038200 від 29.12.2020 ОСОБА_3 , 22.06.2020: ЛН АДЯ 385836 від 01.04.2020 ОСОБА_4 , 15.03.2021: ЛН АЛД 255616 від 07.01.2021 ОСОБА_4 , 26.01.2021: ЛН АЛД 249526 від 01.12.2020 ОСОБА_5 (п. 3 опису порушень Акту).

Листом від 02.07.2021 №05.6-13/1170 Кременчуцьке відділення Управління виконавчої дирекції у Полтавській області, розглянувши заперечення позивача від 29.06.2021 №342/06-04 на акт перевірки від 25.06.2021 №80 /а.с. 102-103/, зазначило, що результати документальної планової перевірки Комунального закладу освіти Кременчуцького медичного фахового коледжу ім. В.І. Литвиненка Полтавської області по пункту 3 опису виявлених порушень вимог законодавства обґрунтовані /а.с. 100-101/.

07.07.2021, заступником начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області Яремченко А.А., розглянувши матеріали документальної планової перевірки Комунального закладу освіти Кременчуцького медичного фахового коледжу ім. В.І. Литвиненка Полтавської області з питань дотримання порядку використання страхових коштів Фонду соціального страхування України (акт перевірки №80 від 25.06.2021, заперечення від 29.06.2021 №342/06-04), прийнято рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду №313 від 07.07.2021 /а.с. 104/.

Зазначеним рішенням вирішено повернути з Кременчуцького медичного фахового коледжу ім. В.І. Литвиненка Полтавської області до Фонду соціального страхування України неправомірно витрачену суму страхових коштів у розмірі 26409,83 грн та застосувати до позивача штраф за порушення порядку використання страхових коштів у розмірі 13204,92 грн. Загальна сума страхових коштів, що підлягають перерахуванню до Фонду становить 39614,75 грн.

Крім того, 17.08.2021 заступником начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області Яремченко А.А. у зв`язку з несвоєчасним поверненням Комунальним закладом освіти Кременчуцького медичного фахового коледжу ім. В.І. Литвиненка Полтавської області страхових коштів Фонду в сумі 26083,62 грн, вирішено застосувати штраф за несвоєчасне повернення страхових коштів - 2608,36 грн та пеню за несвоєчасне повернення страхових коштів 130,42 грн /а.с. 68/.

Позивач, вважаючи протиправними рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду №313 від 07.07.2021, в частині суми страхових коштів на повернення у розмірі 17389,08 грн та штрафу у розмірі 8694,54 грн, а також рішення № 376 від 17.08.2021 щодо штрафу за несвоєчасне повернення страхових коштів у сумі 26,08 грн та пеня за несвоєчасне повернення страхових коштів - 130,42 грн, звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи № 16/98-ВР) відповідно до Конституції України визначають принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян в Україні.

Статтею 4 Основ № 16/98-ВР визначено залежно від страхового випадку види загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема, страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Положеннями статті 25 Основ № 16/98-ВР передбачено надання за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням видів соціальних послуг та матеріального забезпечення, зокрема, страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а саме: допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV, у редакції на час спірних правовідносин).

Частиною першою статті 4 Закону № 1105-XIV визначено, що Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно з частиною третьою статті 8 Закону № 1105-XIV робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Пунктами 2 та 7 частини першої статті 9 Закону № 1105-XIV встановлено, що основними завданнями Фонду та його робочих органів є: надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

Пунктами 1, 2 та 6 частини другої вказаної статті визначено, що Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду в межах бюджету Фонду, затвердженого Кабінетом Міністрів України, управління майном; проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, страхових виплат; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.

Згідно з пунктами 3 та 5 частини першої статті 10 Закону № 1105-XIV Фонд має право: перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 15 Закону № 1105-XIV роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 15 Закону № 1105-XIV визначено, що роботодавець несе відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення.

Частиною 6 статті 15 Закону № 1105-XIV встановлено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Відповідно до статті 18 Закону № 1105-XIV страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону № 1105-XIV право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Частиною першою статті 30 Закону № 1105-XIV встановлено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності).

Відповідно до частини третьої вказаної статті рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

Приписами пункту 2.2 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України № 13 від 19 липня 2018 року /далі - Положення №13/, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана, зокрема, приймати рішення про призначення матеріального забезпечення; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Відповідно до пункту 3.1 Положення №13 комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, зокрема: приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо; приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково); перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення; здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону № 1105-XIV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Отже, підставою для призначення комісією (уповноваженим) із соціального страхування підприємства допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Відповідно до положень пункту 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 № 455 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за № 1005/6196 /далі - Інструкція № 455, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Згідно з підпунктом 1.3.1 пункту 1.3 Інструкції № 455 листок непрацездатності видається громадянам України, іноземцям, особам без громадянства, які проживають в Україні і працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних представництвах та консульських установах.

Пунктом 1.4 Інструкції № 455 встановлено, що право видачі листків непрацездатності надається: 1.4.1. лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров`я; 1.4.2. лікуючим лікарям стаціонарів протезно-ортопедичних установ системи Міністерства праці та соціальної політики України; 1.4.3. лікуючим лікарям туберкульозних санаторно-курортних закладів; 1.4.4. фельдшерам у місцевостях, де відсутній лікар, а також на плаваючих суднах. Список цих фельдшерів затверджується щороку органами охорони здоров`я; 1.4.5. лікуючим лікарям закладів охорони здоров`я незалежно від форми власності та лікарям, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці.

Пунктами 1.6 та 1.7 Інструкції № 455 передбачено, що видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюється лікуючим лікарем (фельдшером) при пред`явленні паспорта чи іншого документа, який засвідчує особу непрацездатного, і не може бути платною послугою в закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності.

Видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності. На період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацією та ліквідацією її спалахів та епідемій в Україні, відкриття листків непрацездатності може здійснюватися лікарем, що надає первинну медичну допомогу на підставі звернення та опитування хворого за допомогою засобів телефонного зв`язку або інтернет-телефонії з обов`язковим відповідним записом у медичній карті амбулаторного хворого.

Згідно з пунктом 1.8 Інструкції № 455 листок непрацездатності (довідка) видається і закривається в одному лікувально-профілактичному закладі, крім випадків доліковування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортних закладів. За наявності показань для подальшого лікування іншим лікувально-профілактичним закладом видається новий листок непрацездатності (довідка) як продовження попереднього.

Відповідно до приписів статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 № 2801-XII /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/, заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників; медичне обслуговування - діяльність закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку, у сфері охорони здоров`я, що не обов`язково обмежується медичною допомогою, але безпосередньо пов`язана з її наданням; мережа закладів охорони здоров`я - сукупність закладів охорони здоров`я, що забезпечують потреби населення у медичному обслуговуванні на відповідній території.

Статтею 34 цього Закону визначено, що лікуючий лікар - лікар закладу охорони здоров`я або лікар, який провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа - підприємець і який надає медичну допомогу пацієнту в період його обстеження та лікування. Лікуючий лікар обирається пацієнтом або призначається йому в установленому цими Основами порядку. Обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта.

Статтею 42 Господарського кодексу України встановлено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. Особливості здійснення окремих видів підприємництва встановлюються законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 4, 32, 34 та 35 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №285, господарська діяльність з медичної практики (далі - медична практика) - вид господарської діяльності у сфері охорони здоров`я, який провадиться закладами охорони здоров`я та фізичними особами - підприємцями з метою надання медичної допомоги та медичного обслуговування на підставі ліцензії.

Суб`єкт господарювання забезпечує наявність щонайменше одного медичного працівника, зокрема з числа працюючих за сумісництвом, за кожною заявленою лікарською спеціальністю, спеціальністю молодших спеціалістів з медичною освітою та немедичних працівників, які працюють у системі охорони здоров`я. Кількість посад медичних і немедичних працівників визначається керівником закладу охорони здоров`я та фізичною особою - підприємцем залежно від обсягу, нормативів надання медичної допомоги відповідного рівня та заявлених спеціальностей.

Фізична особа - підприємець має право приймати на роботу лікарів відповідно до заявленої спеціальності, а молодших спеціалістів з медичною освітою - залежно від профілю (спеціальності) за умови, що їх кваліфікаційний рівень відповідає єдиним кадровим вимогам, затвердженим МОЗ. Фізичні особи - підприємці з числа молодших спеціалістів з медичною освітою провадять медичну практику самостійно або під керівництвом лікаря.

Фізична особа - підприємець, яка не має спеціальної освіти та не відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам, затвердженим МОЗ, має право отримати ліцензію. У такому разі фізична особа - підприємець зобов`язана укомплектувати штат медичними та немедичними працівниками відповідно до заявлених спеціальностей.

Отже, фізичні особи - підприємці, які провадять господарську діяльність з медичної практики вправі приймати на роботу медичних працівників, в тому числі лікарів, а фізична особа - підприємець, яка не має спеціальної освіти, що отримала відповідну ліцензію, зобов`язана укомплектувати штат медичними та немедичними працівниками відповідно до заявлених спеціальностей.

Статтею 51 Цивільного кодексу України встановлено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Таким чином, до підприємницької діяльності фізичних осіб з забезпечення медичного обслуговування застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, що забезпечують медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників, тобто які є закладами охорони здоров`я у розумінні статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я".

Відповідно до положень пунктів 1-3 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року за № 1456/10055 /далі - Інструкція № 532/274/136-ос/1406/, листок непрацездатності (далі - ЛН) - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Заповнюється частина лицьового боку ЛН, що видається непрацездатному.

Насамперед заповнюється корінець ЛН. Підкреслюється слово "первинний" або "продовження", у разі продовження ЛН зазначається номер попереднього. Указуються: прізвище, ім`я та по батькові (повністю) непрацездатного та місце його роботи (назва підприємства, установи, організації), дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою зазначається рік), прізвище лікаря, який видав ЛН, номер медичної карти амбулаторного чи стаціонарного хворого, підпис одержувача у графі "Підпис одержувача". Паспортна частина ЛН (прізвище непрацездатного, ім`я та по батькові, вік) заповнюється за даними документів, місце роботи - зі слів непрацездатного. Після заповнення корінець залишається в закладі охорони здоров`я.

Далі заповнюється частина лицьового боку ЛН, що видається непрацездатному. У графі "Звільнення від роботи" у першому стовпчику "З якого числа" дата видачі ЛН (число, місяць, рік) позначається арабськими цифрами; у другому стовпчику "До якого числа включно" дата продовження ЛН (число і місяць) позначається літерами; у четвертому стовпчику "Підпис та печатка лікаря" продовження або закриття ЛН підтверджується підписом та печаткою лікаря. У графі "Стати до роботи" вказують словами число і місяць, коли приступити до роботи; посаду, прізвище лікаря, що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності". У разі продовження тимчасової непрацездатності підкреслюється "Продовжує хворіти" та зазначається номер нового ЛН.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що листок непрацездатності є підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, якщо він виданий лікарем, який наділений правом видачі листків непрацездатності (а саме: лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності або лікарем, що провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа - підприємець); містить всі необхідні реквізити (прізвище лікаря, який видав ЛН, підпис та печатку лікаря, печатку закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності" тощо). При цьому право вносити записи до лікарняного листка мають лікуючий лікар або молодший медичний працівник з медичною освітою.

За наслідками документальної перевірки Комунального закладу освіти Кременчуцький медичний фаховий коледж ім. В.І Литвиненка встановлено порушення нарахування та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності проведені по листку непрацездатності, виданому не у встановленому порядку (лист непрацездатності виданий не лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності та не лікарем, що провадить господарську діяльність з медичної практики, як фізична особа-підприємець): 10.12.2020: ЛН АЛД 280352 від 10.11.2020 ОСОБА_1 , 26.01.2021: ЛН АЛД 249527 від 02.12.2020 ОСОБА_2 , 26.02.2021: ЛН АЛГ 038200 від 29.12.2020 ОСОБА_3 , 22.06.2020: ЛН АДЯ 385836 від 01.04.2020 ОСОБА_4 , 15.03.2021: ЛН АЛД 255616 від 07.01.2021 ОСОБА_4 , 26.01.2021: ЛН АЛД 249526 від 01.12.2020 ОСОБА_5 (пункт 1 частини 2 статті 15, частина 3 статті 30, частина 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Зі змісту листка непрацездатності серії ЛН АЛГ 038200 від 29.12.2020 /а.с. 23/ слідує, що у графі "Назва і місцезнаходження закладу охорони здоров`я" цього листа зазначено "ФОП ОСОБА_6 " АДРЕСА_1 ", у графі "Печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 ". Для листків непрацездатності", у графі "Стати до роботи / печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 . Україна. Для листків непрацездатності".

Зі змісту листків непрацездатності серії ЛН АДЯ 385836 від 01.04.2020 /а.с. 24/, ЛН АЛД 255518 від 21.12.2020 /а.с. 25/, ЛН АЛД 255616 від 07.01.2021 /а.с. 26/, ЛН АЛД 280352 від 10.11.2020 /а.с. 27/, ЛН АЛД 249526 від 01.12.2020 /а.с. 28/, ЛН АЛД 249527 від 02.12.2020 /а.с. 29/ слідує, що у графі "Назва і місцезнаходження закладу охорони здоров`я" цього листа зазначено "ФОП ОСОБА_7 " АДРЕСА_2 , у графі "Печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець ОСОБА_7 ". Для листків непрацездатності", у графі "Стати до роботи / печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець ОСОБА_7 . Україна. Для листків непрацездатності".

У листках непрацездатності у відповідній графі також зазначено посаду і прізвище лікуючого лікаря: ЛН АЛГ 038200 від 29.12.2020 /а.с. 23/ - ОСОБА_8 , ЛН АДЯ 385836 від 01.04.2020 /а.с. 24/ - ОСОБА_9 , ЛН АЛД 255518 від 21.12.2020 /а.с. 25/ - ОСОБА_9 , ЛН АЛД 255616 від 07.01.2021 /а.с. 26/ - ОСОБА_9 , ЛН АЛД 280352 від 10.11.2020 /а.с. 27/ - ОСОБА_10 , ЛН АЛД 249526 від 01.12.2020 /а.с. 28/ - ОСОБА_11 , ЛН АЛД 249527 від 02.12.2020 /а.с. 29/ - ОСОБА_11

ФОП ОСОБА_7 (рнокпп НОМЕР_1 ) є фізичною особою-підприємцем, основний вид діяльності загальна медична практика (код КВЕД 86.21), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 39/.

Відповідно до Переліку здобувачів ліцензій, за заявами яких прийнято рішення про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, що затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.12.2019 №2697, ФОП ОСОБА_7 видано ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики за спеціальністю педіатрія, загальна практика сімейна медицина; за спеціальністю молодших спеціалістів з медичною освітою: сестринська справа за місцем провадження діяльності: АДРЕСА_3 (реєстраційне досьє від 05.12.2019 №0512/41-М /а.с. 40/.

Згідно з наказом ФОП ОСОБА_7 "Про прийняття на роботу" від 27.02.2020 №1- ОСОБА_9 прийнято на роботу на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря з 27.02.2020 /а.с. 42/.

Відповідно до наказу ФОП ОСОБА_7 "Про прийняття на роботу" від 27.02.2020 №1- ОСОБА_11 прийнято на роботу на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря з 27.02.2020 /а.с. 43/.

Згідно з наказом ФОП ОСОБА_7 "Про прийняття на роботу" від 10.03.2020 №1- ОСОБА_12 прийнято на роботу на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря з 12.03.2020 /а.с. 44/.

ФОП ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_2 ) є фізичною особою-підприємцем, основний вид діяльності загальна медична практика (код КВЕД 86.21), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 45/.

Відповідно до Переліку здобувачів ліцензій, за заявами яких прийнято рішення про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, що затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.03.2019 №620, ФОП ОСОБА_6 видано ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики за спеціальністю педіатрія, загальна практика сімейна медицина; за спеціальністю молодших спеціалістів з медичною освітою: сестринська справа за місцем провадження діяльності: АДРЕСА_1 (реєстраційне досьє від 14.03.2019 №1403/24-М /а.с. 47/.

Згідно з наказом ФОП ОСОБА_6 "Про прийняття на роботу" від 05.08.2019 №09/к ОСОБА_8 прийнято на роботу на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря з 06.08.2019 /а.с. 49/.

Отже, фізична особа-підприємець ОСОБА_7 та фізична особа-підприємець ОСОБА_6 отримали ліцензію Міністерства охорони здоров`я України на надання медичних послуг, укомплектували штат лікарями, отримали бланки листків непрацездатності.

Зважаючи на вищевикладене, та враховуючи, що до підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 із забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність відповідних юридичних осіб, у даному випадку, закладів охорони здоров`я, а отже, при здійсненні такої підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 фактично прирівнюється до закладу охорони здоров`я, а лікарі, які працюють у державних та недержавних закладах охорони здоров`я мають рівні права, в тому числі, і право виписувати листки непрацездатності, тому лікуючий лікарі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Дука Ю.І., які працюють у ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 у перевіряємому періоді та безпосередньо надавали медичну допомогу пацієнтам, мали право виписувати листки непрацездатності.

Отже, суд дійшов висновку, що листки непрацездатності ЛН АЛД 280352 від 10.11.2020, ЛН АЛД 249527 від 02.12.2020, ЛН АЛГ 038200 від 29.12.2020, ЛН АДЯ 385836 від 01.04.2020, ЛН АЛД 255616 від 07.01.2021, ЛН АЛД 249526 від 01.12.2020 видані у встановленому порядку відповідно до Інструкції № 532/274/136-ос/1406.

Суд зазначає, що статтею 3 Закону № 1105-XIV визначені принципи соціального страхування, зокрема, державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав.

Застраховані особа мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом (пункт 2 частини 1 статті 16 Закону № 1105-XIV).

Отже, застрахований пацієнт має державні гарантії реалізації своїх прав, зокрема, на відповідне матеріальне забезпечення та страхові виплати, та одночасно має право вибирати лікуючого лікаря, незалежно від того, працює такий лікар у юридичній особі чи у фізичної особи-підприємця, яка на підставі закону здійснює господарську діяльність з надання медичних послуг, а тому позбавлення пацієнта - застрахованої особи права на таке матеріальне забезпечення чи страхові виплати через видачу листка непрацездатності лікуючим лікарем, який безпосередньо надавав медичну допомогу та перебуває у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем, яка здійснює підприємницьку діяльність з забезпечення медичного обслуговування населення на підставі закону та має всі необхідні дозвільні документи, а не з юридичною особою, є порушенням принципів соціального страхування, встановлених Законом № 1105-XIV.

З огляду на частину 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено факт порушення позивачем вимог пункту 1 частини 2 статті 15, частини 3 статті 30, частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV, а отже не доведено правомірності рішення в частині, що оскаржується.

Згідно з Переліком виплат матеріального забезпечення застрахованим особам, по яких перевіркою виявлено порушення законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування по листах непрацездатності неправомірно виплачено наступні суми: ЛН АЛД 280352 від 10.11.2020 - 934,35 грн, ЛН АЛД 249527 від 02.12.2020 - 3039,80 грн, ЛН АЛГ 038200 від 29.12.2020 - 1209,08 грн, ЛН АДЯ 385836 від 01.04.2020 - 2064,64 грн, ЛН АЛД 255518 - 3491,52 грн, ЛН АЛД 255616 від 07.01.2021 - 2618,64 грн , ЛН АЛД 249526 від 01.12.2020 - 4031,05 грн /а.с. 80/.

Суд враховує, що вказане порушення, за твердженням відповідача, призвело до неправомірних витрат на суму 17389,08 грн.

Таким чином, рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №313 від 07.07.2021 в частині повернення неправомірно витраченої суми страхових коштів в розмірі 17389,08 грн та застосування до позивача фінансової санкції в розмірі 8694,54 грн (17389,08 грн/ х 50% /100%) прийняте відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду від 17.08.2021 № 376 Комунальним закладом освіти Кременчуцький медичний фаховий коледжем ім. В.І. Литвиненка за несвоєчасне повернення страхових коштів у розмірі 2608,36 та пеня за несвоєчасне повернення страхових коштів у розмірі 130,42 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно абзаців другого, третього частини шостої статті 15 Закону № 1105-XIV за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів. Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Так, 17.08.2021 заступником начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області Яремченко А.А. у зв`язку з несвоєчасним поверненням Комунальним закладом освіти Кременчуцького медичного фахового коледжу ім. В.І. Литвиненка Полтавської області страхових коштів Фонду в сумі 26083,62 грн, вирішено застосувати штраф за несвоєчасне повернення страхових коштів - 2608,36 грн та пеню за несвоєчасне повернення страхових коштів 130,42 грн /а.с. 68/.

У зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про визнання протиправним рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №313 від 07.07.2021 в частині повернення неправомірно витраченої суми страхових коштів в розмірі 17389,08 грн та застосування до позивача фінансової санкції в розмірі 8694,54 грн, на загальну суму 26083, 62 грн, рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області № 376 від 17.08.2021 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, позов підлягає задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у сумі 2270,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального закладу освіти Кременчуцький медичний фаховий коледж імені В.І. Литвиненка Полтавської області (вул. Червона Гірка, 41, м. Кременчук, Полтавська область, 39602, ) до Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36011, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №313 від 07.07.2021 в частині повернення неправомірно витраченої суми страхових коштів в розмірі 17389,08 грн та застосування до позивача фінансової санкції в розмірі 8694,54 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області № 376 від 17.08.2021 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на користь Комунального закладу освіти Кременчуцький медичний фаховий коледж імені В.І. Литвиненка Полтавської області витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол