Справа № 380/10117/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

04 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 380/10117/20 пров. № А/857/19780/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Большакової О. О.
суддів -Затолочного В. С.
Кушнерика М. П.

перевіривши апеляційну скаргу Кінологічного навчального центру Західного регіонального управління Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі №380/10117/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прикордонної комендатури швидкого реагування Кінологічного навчального центру ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі №380/10117/20 задоволено частково позов ОСОБА_1 до прикордонної комендатури швидкого реагування Кінологічного навчального центру ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Кінологічний навчальний центр Західного регіонального управління Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_1 ) подала апеляційну скаргу, яка підписана в.о. начальника Кінологічного навчального центру Хрустальовим В.

Перевіряючи апеляційну скаргу на відповідність вимогам статей 293-296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та наявність підстав до застосування процесуальних наслідків, визначених статтями 298-299 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно частин першої, другої третьої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Відтак, у КАС України розмежовуються такі юридичні категорії, як «представництво» і «само представництво».

За загальним правилом теорії права самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального виконавчого органу діяти від імені такої особи, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Разом з тим, змінами, внесеними до КАС України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18 грудня 2019 року № 390-IX збільшено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені» та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: "відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)».

З аналізу цієї норми закону вбачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку передбачених статтею 44 КАС України процесуальних прав можливий за умови сукупної наявності обох цих умов. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Поряд з цим, залишаються чинними і такими, що підлягають обов`язковому виконанню, приписи Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV (далі ЦК України) та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» з наступними змінами та доповненнями.

Держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом (частина друга статті 167 ЦК України). До юридичних осіб публічного права, що створені державою, слід віднести й органи влади та управління: Верховну Раду України, КМУ, міністерства, відомства, державні комітети, інспекції, тощо

Частиною першою статті 82 ЦК України визначено, що на юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах поширюються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і реалізує їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно частини четвертої статті 87 ЦК України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються також спеціальним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі Закон № 755-IV).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 755-IV з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією, створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі Єдиний державний реєстр, Реєстр).

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 755-IV обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта.

При цьому, згідно пункту другого частини першої статті першої цього закону Витяг з Єдиного державного реєстру (далі Витяг) містить відомості, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 Закону № 755-IV, яка, зокрема, визначає, що внесені до Реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі. Якщо ж відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Згідно з відомостями щодо Кінологічного навчального центру Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником та підписантом скаржника є ОСОБА_2 .

Однак з апеляційної скарги вбачається, що останню від імені ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) підписано в.о. начальника Кінологічного навчального центру Хрустальовим В.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної апеляційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 16 січня 2020 року у справі №826/11291/17, від 17 січня 2020 року у справі №340/1511/19, від 20 січня 2020 року у справи №420/5959/18, від 21 січня 2020 року у справі №2140/1691/18.

З огляду на те, що апеляційна скарга підписана ОСОБА_3 без підтвердження його повноважень підписати апеляційну скаргу від імені ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), відтак апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається.

Керуючись статтями 59, 296, 297, 298, 325 Кодексу адміністративного судочинства України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі №380/10117/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ), Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
М. П. Кушнерик