Справа № 759/23656/21
Суддя: Войтенко Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-а/759/296/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м.Києва Войтенко Ю.В., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до посадової особи Департаменту транспортної інфраструктури ВО Київської міської ради (КМДА) головного інспектора з паркування Відділу інспекції з паркування Святошинського району Максалова Сергія Михайловича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 до Святошинського районного суду м.Києва надійшов вказаний позов.

Вивченням матеріалів позовної заяви встановлено, що позовну заяву подано з порушенням вимог, викладених у ст.ст. 160, 161 КАС України.

Позовна заява не відповідає вимогам п. 4, ч. 3 ст. 160 КАС України, згідно яких позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Так, відповідачем у справі зазначено посадову особу Департаменту транспортної інфраструктури ВО Київської міської ради (КМДА) головного інспектора з паркування Відділу інспекції з паркування Святошинського району Максалова Сергія Михайловича.

Аналізуючи постанову Верховного Суду від 17.09.2020 року по справі № 742/2298/17, слід дійти висновку, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені відповідного органу.

Зокрема, використання формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного контролю», розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП, вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах і від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Разом з тим, посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, статтею 122.

Відтак, системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) діють від імені Департамент транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Слід звернути увагу, що визначення відповідача, предмета і підстав спору є правом позивача.

Також позовна заява подана з порушеннями ч. 3 ст. 161 КАС України, згідно якої до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду позивач судовий збір не сплатив.

Разом з цим, в постанові від 18.03.2020 року (провадження №11-1287апп18) Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13.12.2016 року (провадження № 21-1410а16) про те, що у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір», сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті ЗаконуУкраїни «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.03.2020 року, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну позовну вимогу немайнового характеру.

Отже, за подання позовної заяви про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн за кожну позовну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, судовий збір підлягає сплаті за реквізитами для сплати судового збору, які розміщені на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет https://sv.ki.court.gov.ua/sud2608/.

Згідно з п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, всупереч вимогам п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві відсутнє письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Окрім того, частиною 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Встановлено, що оскаржувану постанову складено 30.08.2021 року, позивач у позовній заяві зазнає, що отримав її 20.09.2021, натомість позивач звернувся до суду 20.10.2021 року, тобто після закінчення 10-нного строку.

З огляду на викладене, позивачу в силу вимог ч.6 ст.161 КАС України, необхідно до заяви про поновлення пропущеного строку, надати належні та допустимі докази поважності причин його пропущення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень ст. 161 КАС України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, прихожу до висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 161, 169 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до посадової особи Департаменту транспортної інфраструктури ВО Київської міської ради (КМДА) головного інспектора з паркування Відділу інспекції з паркування Святошинського району Максалова Сергія Михайловича про скасування постанови - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Ю.В. Войтенко