Справа № 480/7486/21
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2021 року Справа №480/7486/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/7486/21 за позовом ОСОБА_1 до Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 в своєму позові до Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області просить визнати протиправним та скасувати рішення тридцять другої сесії сьомого скликання Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 22.10.2020 "Про поділ земельної ділянки комунальної власності" та зобов`язання Чупахівської селищної ради надати позивачці дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області (за межами населених пунктів) за результатами розгляду клопотання позивача від 16.06.2020.
Свої вимоги мотивує тим, що вона звернулася до Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області (за межами населених пунктів). За результатами судового оскарження бездіяльності відповідача щодо неналежного розгляду вказаної заяви Чупахівську селищну раду зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Рішенням тридцять другої сесії сьомого скликання від 22.10.2020 відповідач виділив їй земельну ділянку орієнтовною площею 0,10 га, також даним рішенням визначено провести поділ земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка перебуває в землях запасу та належить на праві комунальної власності територіальній громаді в особі Чупахівської селищної ради за межами населених пунктів Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області без змін цільового призначення, кадастровий номер :01:001:5513. Вважає рішення відповідача виділити їй земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,10 га, замість 2,00 га, протиправним та зазначає, що вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, при цьому в рішенні Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 22.10.2020 не наведено жодних підстав, які можуть обмежити чи унеможливити передачу їй запитуваної земельної ділянки площею 2 га. Вбачає у таких діях відповідача безпідставне звуження обсягу її права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки в межах встановленого законом розміру. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що Чупахівською селищною радою Охтирського району Сумської області дійсно було проведено поділ земельної ділянки :01:001:5513 площею 5,6863 га, оскільки на час розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність рішенням Чупахівської селищної ради від 16.06.2020 "Про поділ земельних ділянок комунальної власності" вже було проведено поділ земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка перебувала в землях запасу та належала на праві комунальної власності Чупахівській селищній раді Охтирського району Сумської області. Тобто на час прийняття оскаржуваного рішення запитуваної позивачкою земельної ділянки не існувало, відповідно, надати її у власність немає можливості.

Крім того, на тридцять другій сесії сьомого скликання від 22.10.2020 Чупахівською селищною радою, окрім заяви позивача, було розглянуто ще 49 клопотання громадян про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Зазначає, що на підставі ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара. Тобто чинним законодавством України встановлено лише максимальний розмір земельних ділянок, які можуть бути виділені для даної мети, а не їх обов`язковий розмір. У зв`язку з цим з метою недопущення порушення прав позивача та інших громадян, які звернулися з аналогічними клопотаннями про отримання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, обмежену кількість земельних ділянок, придатних для цієї мети, депутатами Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області було прийняте рішення про поділ вільної земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:5513 площею 5, 6863 га, та виділ позивачці та іншим 49 громадянам земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га кожному. Вважає, що за наведених обставин відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства і в межах наданих повноважень. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що дії відповідача не ґрунтуються на вимогах закону, а тому є протиправними.

Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.06.2020 позивач звернулася до Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області (за межами населених пунктів).

За результатами судового оскарження бездіяльності відповідача щодо неналежного розгляду вказаної заяви Чупахівську селищну раду зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Рішенням тридцять другої сесії сьомого скликання від 22.10.2020 "Про поділ земельної ділянки комунальної власності" відповідач виділив позивачці земельну ділянку орієнтовною площею 0,10 га. Даним рішенням визначено також провести поділ земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка перебуває в землях запасу та належить на праві комунальної власності територіальній громаді в особі Чупахівської селищної ради за межами населених пунктів Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області без змін цільового призначення, кадастровий номер :01:001:5513.

Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області у наданні позивачці дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до частин 6, 7 ст. 118 ЗК України (тут і далі по тексту у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

З наведених норм вбачається, що проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам. Відповідач в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов`язків зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви та прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому у випадку надання відмови Чупахівська селищна рада повинна керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст. 118 Земельного кодексу України, з відповідним обгрунтуванням.

Так, рішенням від 22.10.2020 з метою подальшого розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства позивачці було виділено земельну ділянку орієнтовною площею 0,10 га.

При цьому у вказаному рішенні не міститься обґрунтування підстав, з яких неможливо задовольнити заяву позивача у повному обсязі та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею саме 2,00 га. Відповідачем не доведено обмеження позивачці права на розроблення проекту землеустрою на площу земельної ділянки, зазначену в заяві, і яка не перевищує гранично допустиму площу такої земельної ділянки, передбачену чинним законодавством на час розгляду заяви відповідачем.

Крім того, спірним рішенням відповідач надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою на самостійно зменшену ним площу з умовою, а саме зазначив, що таке право надається позивачці після реєстрації права комунальної власності новоствореної земельної ділянки в майбутньому, що не відповідає вимогам Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 10 ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, надаючи відповідь на звернення позивачки, не дотримався вимог Земельного кодексу України, дане рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення тридцять другої сесії сьомого скликання від 22.10.2020 Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 22.10.2020 "Про поділ земельної ділянки комунальної власності", яким безпідставно зменшено розмір бажаної до відведення позивачці земельної ділянки, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про зобов`язання Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області надати позивачці дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з огляду на таке.

У даному випадку за наслідками розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га відповідач прийняв рішення про виділення позивачці земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га.

При цьому зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У свою чергу, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав у випадку, якщо відповідач цього не зробив, оскільки в такому разі це не входить до предмету судової перевірки. А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у наданні дозволу може бути необґрунтованим та призвести до надання такого дозволу з порушенням вимог закону. У зв`язку з цим такий спосіб захисту як зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав з урахуванням фактичних обставин справи.

Крім того, заявлений позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність передбачає встановлення відповідачу обов`язку дотримуватися визначеної поведінки у своїй діяльності, що суперечить правовій природі дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень (у даному випадку органу місцевого самоврядування, засади організації та діяльності якого визначені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні"), якими є повноваження адміністративного органу обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. У свою чергу, суд не вправі втручатися в реалізацію повноважень колегіальним органом (в його дискреційні повноваження).

Враховуючи викладене, з урахуванням ст. 9 КАС України для повного та ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати зобов`язати Чупахівську селищну раду повторно розглянути заяву позивачки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області (за межами населених пунктів) та прийняти рішення за наслідками її розгляду відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, що, у свою чергу, буде обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Сумцовим Є.С. 13.06.2020 укладено Договір про надання правової допомоги. Відповідно до умов договору гонорар адвоката склав 2400 грн. На підтвердження оплати послуг адвоката у розмірі 2400 грн надано квитанцію відділення зв`язку від 29.09.2021.

Опис виконаних адвокатом робіт викладено в Акті приймання-передачі наданих послуг № 2 від 29.09.2021 до Договору про надання правової допомоги від 13.06.2020, відповідно до якого обсяг наданої правової допомоги становить: надання консультацій щодо процедури оформлення 2 га землі для ведення особистого селянського господарства у власність, переліку необхідних документів та їх перевірка, вивчення та юридичний аналіз чинного законодавства та судової практики у сфері земельного законодавства України в частині вивчення питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства органами місцевого самоврядування, підготовка адміністративного позову 1600 грн; підготовка відповіді на відзив 800 грн.

При цьому суд не має права змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, з аналізу статті 134 КАС України випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

У даному випадку суд бере до уваги, що адвокатом дійсно складений адміністративний позов та відповідь на відзив, вчинено процесуальні дії, безпосередньо пов`язані з розглядом даної справи.

Відповідач заперечує проти задоволення вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зазначаючи, що дана справа є справою незначної складності, не належить до категорії складних та її ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, що, у свою чергу, не потребує значних адвокатських витрат.

Суд погоджується з позицією відповідача та зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу повинен відповідати принципам співмірності та верховенства права згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України. На думку суду, вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, оскільки підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а тому не потребувала значних витрат часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.

Крім того, суд враховує, що з даного предмету спору та мотивів, що наведені в адміністративному позові, є аналогічні рішення, що спрощувало роботу адвоката під час підготовки даного адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд не враховує час, витрачений адвокатом на надання консультації щодо спору, вивчення та юридичний аналіз чинного законодавства та судової практики у сфері земельного законодавства України в частині вивчення питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства органами місцевого самоврядування, оскільки не зрозуміло, яка саме допомога була надана з таких питань.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Враховуючи, що для розгляду справи адвокат у судові засідання не з`являвся, оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надані послуги зводилися виключно до підготовки позовної заяви та відповіді на відзив, суд вважає розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою, неспівмірним із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, а тому суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 400 грн на відшкодування витрат на правову допомогу.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Чупахівської селищної ради 908 грн в рахунок відшкодування судового збору та 400 грн - витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чупахівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення тридцять другої сесії сьомого скликання Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 22.10.2020 "Про поділ земельної ділянки комунальної власності".

Зобов`язати Чупахівську селищну раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 16.06.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області (за межами населених пунктів).

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чупахівської селищної ради на користь ОСОБА_1 1308 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал