Справа № 460/9087/20
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
20 жовтня 2021 року м. Рівне №460/9087/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій,
В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати щомісячної грошової допомоги відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за періоди з 22.05.2008 по 31.12.2011, з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 17.07.2018 та зобов`язання здійснити таке нарахування та виплату допомоги.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає в с. Мале Вербче Сарненського району Рівненської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, та у спірний період має право на нарахування та виплату щомісячної грошової допомоги у розмірі, визначеному ст.37 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Ухвалою суду від 15.12.2020 позовна заява залишалася без руху.
Ухвалою суду від 04.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні у зв`язку з безпідставністю, при цьому наголошуючи на тому, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом.
Перейшовши до розгляду справи по суті, дослідивши зміст позовної заяви, письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовну заяву в частині позовних вимог слід залишити без розгляду, з огляду на таке.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною 1 ст.118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до частин 1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.
Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Суд наголошує на тому, що грошова допомога, передбачена ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796), є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення грошової допомоги чи був здійснений її перерахунок, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок. Отже, з дня отримання такої виплати особою, якій призначена грошова допомога, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання грошової допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру призначеної (перерахованої) їй грошової допомоги звернулась до управління соціального захисту населення із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від управління відповіді на подану нею заяву.
При цьому, незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступив Верховний Суд, суд під час вирішення тотожних спорів має враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
Поряд з тим, та обставина, що в даній справі мова йде про грошову допомогу, яка виплачується органами соціального захисту населення, а не органами ПФУ, жодним чином не впливає на застосування вищенаведених правових висновків Верховного Суду, позаяк і ті і ті платежі мають періодичний і щомісячних характер.
Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 02.12.2020, що стверджується датою оформлення поштового відправлення на конверті, у якому було скеровано позовну заяву до суду , тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду стосовно позовних вимог за період з 22.05.2008 по 31.12.2011, з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 17.07.2018 по 01.06.2020.
Судом встановлено, що сторона відповідача в періоди з 22.05.2008 по 31.12.2011 та з 01.01.2014 по 02.08.2014 нараховувала і виплачувала, а сторона позивача отримувала грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі, значно меншому за той, який передбачений статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991. Відповідно до цього, отримуючи саме такий розмір грошової допомоги сторона позивача не могла не знати про порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів. При цьому, сторона позивача в цей проміжок часу взагалі не зверталася до відповідача за відповідними роз`ясненнями, чи з претензіями стосовно такого розміру виплати.
При цьому суд наголошує, що незнання про порушення своїх прав через байдужість до них або через небажання дізнатися не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Також суд звертає увагу на те, що Закон України Про Державний бюджет на 2008 рік № 107-VI від 28.12.2007, Закон України Про Державний бюджет на 2014 рік № 719-VII від 16.01.2014 та Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008, №6-р/2018 від 17.07.2018, набранням чинності (прийняттям) якими сторона позивача обґрунтовує відновлення свого права на отримання спірної допомоги в розмірах, передбачених безпосередньо статтею 37 Закону №796-XII від 28.02.1991, були офіційно оприлюднені в загальнодоступних джерелах, а тому з дати оприлюднення громадяни повинні були дізнатися про їх прийняття.
Відповідно до цього, шестимісячний строк звернення до суду, зокрема з позовними вимогами про зобов`язання відповідача починаючи з 17 липня 2018 року нараховувати і виплачувати позивачу щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства в розмірі 40 процентів від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, розпочався з 17 липня 2018 року з дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 6-р/2018.
Станом на вказану дату виплата грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства взагалі не проводилась, з огляду на підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України №76-VІІІ від 28.12.2014, який і був визнаний неконституційним Рішенням №6-р/2018 від 17.07.2018.
Фактично, стороною відповідача з 17.07.2018 виплату грошової допомоги стороні позивача поновлено не було, не зважаючи на Рішення Конституційного Суду України №6-р/2018 від 17.07.2018.
Відповідно про цю обставину сторона позивача також не могла не знати.
Отже, жодних обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом, позивачем не вказано і доказів на їх підтвердження в матеріалах справи відсутні.
Зазначені позивачем підстави дотримання строків звернення до адміністративного суду з позовом, суд вважає необґрунтованими, а відтак позивач пропустив строк звернення до суду в частині позовних вимог за період, що передує шестимісячному строку звернення до суду з цим позовом без поважних причин.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.
Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Суд звертає увагу, що факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду частині позовних вимог за період, що передує шестимісячному строку звернення до суду з цим позовом, було виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі, позивач заявив про поновлення строку звернення, однак ні з тексту позовної заяви, ні заяви про поновлення пропущеного строку та доданих матеріалів не вбачається, що підстави пропуску цього строку є поважними.
Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України установлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою і четвертою статті 123 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії", зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE №116/1997/900/1112).
За таких обставин та частина позовних вимог, яка передує шестимісячному строку звернення до суду, підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України з підстав, визначених ч.3 ст. 123 та п. 8 ч.1 ст. 240 КАС України.
Керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 262 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.С. Гудима