Справа № 420/6346/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6346/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул.Єврейська,12, м.Одеса, 65014) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним тa скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 26.02.2020 р. № 488 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Київського ВП ГУНП в Одеській області» в частині звільнення зі служби оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

визнати протиправним тa скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 26.02.2020 р. №256 о/с по особовому складу щодо звільнення зі служби оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області з 27.02.2020 р.;

стягнути з Головного управління поліції в Одеській області на користь лейтенанта поліції ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за весь час вимушеного прогулу починаючи з 27 лютого 2020 року;

допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення лейтенанта поліції ОСОБА_1 на по оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та стягнення на його користь середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу за один місяць;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області внести відповідні виправлення до трудової книжки стосовно звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Позов мотивовано тим, що відповідно до ч.2, ч.3, ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.2 розділу VІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року №893, позивач вказує на грубі порушення відповідача, оскільки Головним управлінням Національної поліції в Одеській області не ознайомлено його з наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності та було звільнено під час тимчасової непрацездатності.

Крім того, у позові вказано, що службове розслідування за результатами якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності проведено суто формально, всупереч вимогам неупередженого, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, з порушеннями встановленого порядку, внаслідок чого висновки за результатами зазначеного службового розслідування ґрунтуються виключно на припущеннях.

Так, дисциплінарна комісія у межах службового розслідування визнала встановленими наявність порушень вимог абз.1,2,3,7,8,10 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, пп.2.3, п.2.4 розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 29.10.2018 р. № 3705, абзацу 2 частини 7 ст.223 Кримінального процесуального кодексу України, пунктів 1,2,3,6,7,11,13 частини 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, п.п. 1,2 частини 1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», що стало підставою для його звільнення із служби в поліції. Разом з тим, вказані приписи законодавства містять лише загальні формулювання. Натомість, висновок не містить даних, які ж конкретно порушення вчинені ОСОБА_1 , що охоплюється диспозиціями згаданих норм та якими доказами підтверджено.

Як стверджує позивач, службове розслідування проведено з численними порушеннями. Так, наказ ГУНП в Одеській області від 12.02.2020 р. №372 «Про призначення службового розслідування» всупереч вимогам п.4 розділу ІІ Порядку не містить зазначення прізвища, ім`я, по батькові, посади поліцейського (поліцейських), стосовно якого воно проводитиметься, зокрема ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що в описовій частині Висновку лише у загальному зазначається про існування кримінальних проваджень: № 0000016 стосовно «службових осіб», № 0000164 стосовно «посадових осіб Одеській області», без ідентифікації вказаних осіб. У такому ж вигляді вказана інформація викладена (перенесена) у наказі ГУНП в Одеській області від 26.02.2020 р. № 488 (про притягнення до дисциплінарної відповідальності). Однак, наголошує позивач, що невідомі обставини, які лише підлягають доказуванню в межах зазначених кримінальних проваджень, на думку відповідача (без жодного належного обґрунтування) стосуються дисциплінарного провадження. Разом з тим, вказані обставини на час притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не оцінювалися жодним судом у передбаченому законом порядку.

Викладене, на думку позивача, дозволяє констатувати порушення принципу презумпції невинуватості по відношенню до позивача ( ОСОБА_1 ), адже відповідач в своєму рішенні про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності презюмував недосліджені (й невідомі у межах службового розслідування) обставини, які підлягають встановленню, дослідженню й оцінці у майбутньому у межах кримінального провадження.

Також, у позові зазначено, що висновок службового розслідування не відповідає вимогам Дисциплінарного статуту щодо повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин події стосовно якої проводиться службове розслідування та неупередженості.

Ухвалою суду від 20.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по вказаній справі, на « 14» серпня 2020 року о « 12» годині « 30» хвилин за участю сторін..

У підготовче засідання у справі №420/6346/20 призначене на 14 серпня 2020 року клопотання представника позивача задоволено надано час ознайомитись з письмовим відзивом на позов та клопотанням про залишення позову без розгляду, суд оголошує перерву в підготовчому судовому засіданні до 11 вересня 2020 року до 10.00 год.

У підготовчому засіданні у справі №420/6346/20 призначеному на 11 вересня 2020 року продовжено підготовче провадження по справі на тридцять днів, судом оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 05 жовтня 2020 року до 11.30 год.

У підготовчому засіданні у справі №420/6346/20 призначене на 05 жовтня 2020 року зупинено розгляду справи до моменту ознайомлення представником відповідача з поданими клопотаннями представника позивача від 11 вересня 2020 року та судом призначено наступне судове засідання на 03 листопада 2020 року на 10.00 год.

Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року поновлено розгляд справи; клопотання представника позивача від 05.10.2020 року про зупинення провадження у справі №420/6346/20 - задоволено. Зупинено провадження у справі №420/6346/20 до набрання законної сили судовим рішенням в кримінальній справі №947/18841/20 (кримінальне провадження №0000016).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 р. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2020р. про зупинення провадження скасовано. Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У підготовче засідання по справі №420/6346/20 призначене на 07 травня 2021 року на 12:00 oсоби, які беруть участь у справі не з`явились. Позивач надав до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату. Судом здійснено повторний виклик в підготовче засідання сторін по справі, відкласти проведення підготовчого судового засідання на 23 липня 2021 року на 11.00 год..

Ухвалою суду від 23 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено адміністративну справу до судового розгляду на « 19» серпня 2021 року о « 11» годині « 00» хвилин за участю сторін.

У судове засідання по справі №420/6346/20 призначене на 19 серпня 2021 року на 11:00 oсоби, які беруть участь у справі не з`явились. Здійснено повторний виклик в судове засідання сторін по справі, відкласти проведення судового засідання на 17 вересня 2021 року на 10.30 год

Ухвалою суду від 19 серпня 2021 року призначено наступне судове засідання на « 17» вересня 2021 року о « 10» годині « 30» хвилин за участю сторін. Зупинено провадження по адміністративній справі №420/6346/20 до дати наступного судового засідання, а саме до 17.09.2021 року.

У судове засідання по справі №420/6346/20 призначене на 17 вересня 2021 року на 10:30 oсоби, які беруть участь у справі не з`явились. Представник позивача надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Клопотання представника позивача задоволено - відкладено проведення судового засідання на 07 жовтня 2021 року на 11.00 год., здійснено повторний виклик в судове засідання сторін по справі.

В судовому засіданні у справі №420/6346/20 призначеному на 07 жовтня 2021 року судом оголошено перерву до 22 жовтня 2021 року до 11.00 год.

В судовому засіданні 22 жовтня 2021 року до 11.00 год. За заявою позивача вирішено продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

У відзиві відповідач, з посиланням на фактичні обставини справи, вказує, що на підставі зібраних матеріалів дисциплінарна комісія дійшла висновку, що окремі посадові особи Київського ВП в м. Одесі ГУНП допустили порушення норм законів та підзаконних актів, якими закріплюються права та обов`язки поліцейських, а саме: абзаців 1, 2, 3, 7, 8, 10 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 06.12.2016 № 1179. У відзиві вказано, що подія, за фактом якої було порушено дисциплінарне провадження, набула значного суспільного резонансу та негативно вплинула на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції та своєю суттю дискредитувала звання поліцейського. Дискредитація полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів державної влади та їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують поліцейських та власне органи Національної поліції України, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

З урахуванням викладеного вище, зазначено у відзиві, слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я слідчого відділу Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , порушив вимоги абзаців 1, 2, 3, 7, 8, 10 пункту Д розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 06.12.2016 № 1179, п.п. 2.3, 2.4 розділу II Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 29.10.2018 № 3705, абзаці 2 частини 7 статті 223 Кримінального процесуального кодексу України, п.п.1,2,3,7,11,13 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, Присяги поліцейського, п.п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у привласненні та використанні чужого майна, проведення обшуку без понятих, без використання засобів відео фіксації своїх дій під час обшуку, прояву нестриманості, безконтрольності у поведінці, недотриманні норм ділового мовлення, використання ненормативної лексики, неутриманні від дій, які підірвали авторитет Національної поліції України.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач надав до суду відповідь на відзив, у якій наполягає на задоволенні позову з підстав зазначених у позові.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 12.02.2020 року начальником УКЗ ГУНП в Одеській області О. Перчик складено на ім`я начальника ГУНП в Одеській області доповідну записку «Про доцільність в призначенні службового розслідування».

У доповідній записці вказано, що 12.0.2020 року о 20:00 год. до ВІОС УКЗ ГУНП в Одеській області надійшла інформація про те, що працівниками ВК ГУНП в ході моніторингу Інтернет-мережі на сайті «Таймер» було виявлено статтю з відео файлом, в якому висвітлено порушення службової дисципліни працівниками Київського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області.

Також, у службовій записці вказано, що попередньо встановлено, що слідчим відділом Київського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003828 від 07.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 т.177 КК України. В ході досудового розслідування, 30.01.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси Федулеєвої Ю.О. , слідчою групою у складі 10 працівників Київського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області було проведено обшук за місцем фактичного здійснення діяльності ТОВ «ДЄС ГРУП», за адресою: м.Варненська, 21, в ході якого вилучено зразки продукції пломб індикаторних контрольних, які виготовляються ТОВ «ДЄС ГРУП».

Начальником УКЗ ГУНП в Одеській області О.Перчиком у службовій записці від 12.02.2020 року вказано, що шляхом перегляду вказаного вище відео файлу виявлено, що, зокрема, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та лейтенант поліції ОСОБА_3 беруть зі столів у переміщують пх сумочки та кишені, а інші працівники поліції - старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та лейтенант поліції ОСОБА_1 на протиправні дії своїх колег не реагують. При здійсненні вказаних дій працівники поліції виживають ненормативну лексику. Також, за наявною інформацією підрозділом прокуратури Одеської області 11.02.2020 за фактом виявлення критичної публікації в Інтернет мережі на сайті http://youtube.com, яка свідчить про вчинення 30.01.2020 службовими особами кримінального правопорушення, відомості були внесені до ЄРДР No 0000016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Національну поліцію» начальник УКЗ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 вважав за доцільне за вказаним фактом призначити службове розслідування.

12.02.2020 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ №372 «Про призначення службового розслідування та складу дисциплінарної комісії».

У наказі вказано, що 12.02.2020 року о 20:00 год. до ВІОС УКЗ ГУНП в Одеській області надійшла інформація про те, що працівниками ВК ГУНП в ходів моніторингу Інтернет - мережі на сайті «Таймер» було виявлено статтю з відео файлом, в якому висвітлено порушення службової дисципліни працівниками Київського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись вимогами ст.ст.14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Національну поліцію» та наказу Міністерства внутрішніх справи України від 07.11.2018 року №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказом №372 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за вказаним фактом.

25.02.2020 року начальником ГУНП в Одеській області затверджено висновок «Службового розслідування, проведеного за відомостями, викладеними у доповідній записці керівника УКЗ ГУНП про порушення службової дисципліни посадовими особами Київського ВП в м.Одесі ГУНП від 25.02.2020 року»

З висновку службового розслідування встановлено, що відповідно до інформації з ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві. дисциплінарною комісією встановлено, що слідчим управлінням ТУ ДБР розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000164 від 13.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. за фактом таємного викрадення чужого майна посадовими особами ГУНП в Одеській області під час проведення обшуку.

Відповідно до довiдки слідчого відділу Київського ВП в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області встановлено, що 06.11.2019 до Київського ВП в м. Одесі Головного управління Нацполіції в Одеській області надійшла заява засновників ТОВ «Андреал» за фактом того, що відповідно до Звіту «Про патентні дослідження», який було здійснено у відповідності до вимог ДСТУ 3575-97. посадовими особами ТОВ «ДЕС ГРУП» здійснюється незаконне використання винаходу та корисної моделі, а саме: патенту України на корисну модель №118622. привласнення авторства на неї, а також умисне порушення авторського права на об`єкт винаходу, чим завдано матеріальну шкоду ТОВ «Андреал», розмір якої встановлюється. Відомості за вказаною заявою внесено до Єдиного реєстру досудового розслідувань за № 0003828 від 07.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч.3 ст.177 КК України. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час триває.

В рамках досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесi ГУНП в Одеській області лейтенанта полiцiп Соколюк В.В. Про проведення обшуку за місцем фактичного здійснення діяльності ТОВ «ДЄС ГРУП» (код за ) за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, буд. 21.

29.01.2020 слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси Федулесва Ю.О.. при секретарі судового засідання Цвігун А.В., за участю слідчого Соколюк В.В.. розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Соколюк В.В., яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 Гольбартом О.В., про проведення обшуку в рамках кримінального провадження №0003828 вiд 07.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 177 КК України, керуючись ст.ст. 223, 233. 234 КПК України, ухвалила клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесi ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Соколюк В.В. задовольнити.

Так, вказаною ухвалою суду було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, буд. 21, з метою відшукання та вилучення речей, документів, які використовувались при вчиненні кримінального правопорушення. a саме: пломб iндикаторних контрольних, які фактично являються об`єктом права інтелектуальної власності ТОВ «АНДРЕАЛ», документів що свідчать про незаконне їх виробництво, зберігання, перевезення та реалізацію, чорнових записів, які підтверджують данні факти, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, що містять вищезазначену інформацію в електронному вигляді, обладнання на якому здійснюється виготовлення даних пломб, грошових коштів, які було отримано злочинним шляхом, а також інших предметів і документів, які мають значення у кримінальному провадженні.

Виконання зазначеної ухвали доручено слідчому слідчого вiддiлу Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанту поліції Соколюк Вікторії Валентинівні, слідчим слідчої групи лейтенанту поліції Телеганенку Костянтину Михайловичу, старшому лейтенанту поліції Шваркову Роману Сергійовичу, лейтенанту поліції Цінському Андрію Сергійовичу, капітану поліції Чорній Антоніні Олександрівні, майору поліції Волошенюк Маргариті Вікторівні, старшому лейтенанту поліції Горбанюк Юлії Дмитріївні, лейтенанту поліції Подолінському Віталію Олеговичу, лейтенанту поліції Подвисоцькому Сергію Едуардовичу, а також іншим слідчим з числа слідчої групи по вказаному кримінальному провадженню. процесуальному керівнику у кримінальному провадженнi прокурору Одеської місцевої прокуратури №1 Гольбарту Олександру Вікторовичу, іншим процесуальним керівникам, співробітникам ВКП Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області за дорученням слідчого.

Так, 30.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси Федулеєвої Ю.О., слідчим слідчого відділу Київського ВП у місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Соколюк В.В. проведено обшук за місцем фактичного здійснення діяльності ТОВ «ДЄС ГРУП» за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, буд. 21. в ході якого вилучено зразки продукції пломб індикаторних контрольних, які виготовляються TOB «ДЕС ГРУП» (код за ).

Обшук було проведено за участю:

1. Слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП старшого лейтенанта поліції Шваркова Р.С.;

2. Слідчого СВ Київського ВП в м. Одесi ГУНП старшого лейтенанта поліції Горбанюк Ю.Д.;

3. Слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП лейтенанта поліції Подолінського В.О.;

4. Спеціаліста (патентний повірений) ОСОБА_6 ;

5. Спеціаліста в сфері лиття пластмас Кучерського Артема Юрійовича;

6. Спеціаліста в сфері лиття пластмас ОСОБА_7 ;

7. Начальника охорони УТОС Манушина Олександра Вікторовича;

8. Співзасновника ТОВ «ДЄС ГРУП» ОСОБА_8 ;

9. Співзасновника ТОВ «ДЄС ГРУП» ОСОБА_9 ;

10. Спеціаліста з ремонту обладнання (Термопластавтоматів) ОСОБА_10 .

За дорученням Св Київського ВП в м. Одесi ГУНП про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України були задіяні працівники ВКП Київського ВП в м. Одесі ГУНП:, зокрема О/у ВКП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенант поліції Гулько О.С.

Як було встановлено, зазначена вище слідча група була поділена на групи для проведення слідчих дій (обшуку) одночасно у декількох приміщеннях ТОВ «ДЕС ГРУП».

Опитаний в рамках службового розслідування лейтенант поліції ОСОБА_11 пояснив, що 30.01.2020 в денний час за вказівкою начальника ВКП Київського ВП в м. Одесi ГУНП майора полі ОСОБА_12 спільно з оперуповноваженим ВКП Київського ВП в м. Одесі ГУНП старшим лейтенантом поліції Рамазановим Е.М. були направлені для забезпечення охорони публічного порядку під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Приїхавши за вказаною адресою, лейтенант поліції ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 знаходились у будівлі за вказаною адресою та забезпечували охорону публічного порядку, а по закінченню проведення слідчих дій 31.01.2020 покинули будівлю. Опитаний рамках службового розслідування старший лейтенант поліції B ОСОБА_13 у своєму поясненні зазначив аналогічні відомості, які надав лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Переглядом вказаного відеозапису встановлено, що відеофайл відображає період часу з 14:08 по 14:29 год. 30.01.2020. Тобто, дата та час, за програмними властивостями пристрою (відеореєстратору), чітко відображені під час перегляду відеоматеріалу та свідчать про те, що зафіксовані на них дії посадових осіб Київського ВП в м. Одесі ГУНП мали місце під час виконання службових обов`язків, зокрема під час проведення обшуку у будівлі ТОВ «ДЄС ГРУП», що підтверджується копією протоколу обшуку та іншими матеріалами.

Покроковим переглядом відеоматеріалу встановлено наступне:

- 30.01.2020, період часу з 14:10:25 до 14:10:47 - лейтенант поліції ОСОБА_2 , старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та лейтенант поліції ОСОБА_1 ламають двері в приміщення та заходять всередину, при цьому лейтенант поліції ОСОБА_1 говорить «ништяк, я здесь что-то сп.... (ненормативна лексика), старший лейтенант поліції ОСОБА_4 також вживає ненормативну лексику 2:13, 2:23, 2:33, 2:35,14:57.;

- 30.01.2020, період часу з 14:10:55 до 14:11:34 - лейтенант поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_4 на одному зі столів побачили комп`ютерну «Мишку» та намагаються відєднати її від комп`ютера;

- 30.01.2020, пeріод часу з 14:11:51 до 14:12:05 - лейтенант поліції ОСОБА_2 каже «тут принтер есть», при цьому лейтенант поліції ОСОБА_1 . вiдповiдає «надо п.. (ненормативна лексика)»;

- 30.01.2020, період часу з 14:12:35 до 14:12:52 - лейтенант поліції ОСОБА_2 бере зі столу клейку стрічку «скотч» та зі словами «о, мне скотч нужен» кладе її до своєї сумки;

- 30.01.2020, пepіод часу з 14:13:58 до 14:14:04 лейтенант поліції ОСОБА_1 - каже да у них даже цветочки есть, садоводы б.. (ненормативна лексика)»;

- 30.01.2020, період часу з 14:15:13 до 14:15:45 - лейтенант поліції ОСОБА_1 вживає ненормативну лексику, та зі словами «вот это мне надо» бере зі столу медичну аптечку та, відкривши, переглядає її вміст;

- 30.01.2020 о 14:22:00 - до приміщення заходить лейтенант поліції ОСОБА_3 ;

- 30.01.2020, пeріод часу з 14:22:55 до 14:24:33 - лейтенант поліції ОСОБА_2 - лейтенант поліції ОСОБА_1 та лейтенант поліції ОСОБА_3 вживають харчові продукти, які знаходились в приміщенні, при цьому використовують електрочайник, який знаходився в приміщенні;

- 30.01.2020, період часу з 14:26:10 до 14:26:25 - лейтенант поліції ОСОБА_3 запитує «где люди б... (ненормативна лексика)», на що лейтенант поліції ОСОБА_2 відповідає «на фиг они тебе нужны, найди подставку и сделай чай»;

- 30.01.2020, період часу з 14:27:10 до 14:27:20 - лейтенант поліції ОСОБА_3 говорить «а они на нас не обидятся, что мы пожрали», на що лейтенант поліції ОСОБА_2 відповідає «я тебя умоляю, тебе сильно будет икатся, тоже п... (ненормативна лексика)»;

- 30.01.2020, період часу з 14:27:45 до 14:28:13-лейтенант поліції ОСОБА_3 лейтенант поліції ОСОБА_2 та лейтенант поліції ОСОБА_1 з шафи беруть 4 пачки бумаги;

- 30.01.2020, період часу з 14:28:55 до 14:29:36 - лейтенант ОСОБА_3 бере зі столу набір шестигранників і плоскогубці та зі словами «а тут камер нету?» кладе їх до кишені;

- 30.01.2020 о 14:29:55 - лейтенант ОСОБА_3 побачив відеокамеру, та можливо зламав її.

Як зазначено у висновку, в результаті перегляду відеоматеріалів встановлено, що на третьому поверсі в приміщені вказаного товариства знаходилась група у складі, зокрема, позивача. У висновку відображено встановлені покроковим переглядом відео обставини.

У висновку вказано, що у порушення вимог абзацу р ч. 7 ст.ст. 223, 236 України зазначеними поліцейськими проводився обшук у приміщенні без понятих та осіб, чиї законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. В доповнення цього, останні навіть не використовували засоби відеофіксації своїх дій під час обшуку. Під час проведення обшуку поліцейські порушили службову дисципліну та законність, в частині незаконного проникнення до приміщення, можливого привласнення та використання чужого майна; прояву нестриманості, безконтрольності у поведінці, недотриманні норм ділового мовлення використання ненормативної лексики, неутриманні від дій, які підрив; авторитет Національної поліції України.

У висновку також викладено пояснення опитаних під час службового розслідування осіб.

Як зазначено у висновку, окремі посадові особи Київського ВП в м. Одесі ГУНП допустили порушення норм законів та підзаконних актів, якими закріплюються права та обов`язки поліцейських. Також, зазначена надзвичайна подія набула значного суспільного резонансу та негативно вплинула на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції "та своєю суттю дискредитувала звання поліцейського. Дискредитація полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів державної влади та їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують поліцейських та власне органи Національної поліції України, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

З урахуванням викладеного вище, у висновку вказано, що, зокрема, оперуповноважений відділу кримінальної поліції Київського ВП в м. Одесi ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , порушив вимоги абзаців 1,2,3,7,8,10 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС 06.12.2016 № 1179, п.п.2.3,2.4 розділу II Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 29.10.2018 № 3705, абз.2 ч.7 ст.223 Кримінального процесуального кодексу України, п.п.1,2,3,6,7,11,13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, п.п.1,2, ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у привласненні та використанні чужого майна, проведенні обшуку без понятих, без використання засобів відео фіксації своїх дій під час обшуку, прояву нестриманості, безконтрольності у поведінці, недотриманні норм ділового мовлення, використання ненормативної лексики, неутриманні від дій, які підірвали авторитет Національної поліції України.

Зважаючи на встановлені під час службового розслідування обставини, комісія у п.4 вказаного висновку зазначила, що вважала би за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог абзаців 1,2,3,7,8,10 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 06.12.2016 року №1179, п.п.2.3, п.2.4 розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 29.10.2018 року №3705, абз.2 ч.7 ст.223 Кримінального процесуального кодексу України, п.п.1,2,3,6,7,11,13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Національну поліцію» слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Кримінального відділу поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

У висновку також досліджено питання наявності чи відсутності обставин, що пом`якшують відповідальність позивача.

26.02.2020 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ №488 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області», пунктом 4 якого наказано за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог абзаців 1,2,3,7,8,10 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 06.12.2016 року №1179, п.п.2.3, п.2.4 розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 29.10.2018 року №3705, абз.2 ч.7 ст.223 Кримінального процесуального кодексу України, п.п.1,2,3,6,7,11,13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Національну поліцію» оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Київського ВП в м. Одесi ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 26.02.2020 року №488 та подання в.о. начальника Київського відділу поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області від 26.02.2020 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ №256 о/с від 26.02.2020 року, яким відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» наказано звільнити зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 26.02.2020 року лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0128622), оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Вважаючи наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 26.02.2020 р. № 488 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Київського ВП ГУНП в Одеській області» в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 та наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 26.02.2020 р. № 256 о/с по особовому складу щодо звільнення зі служби лейтенанта поліції ОСОБА_1 протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані, зокрема, Законом України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ», Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 №230, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №541/23073, а також іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями ст. 43 Конституції України визначено, що кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, реалізовує програми професійно - технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Регулювання правового становища осіб, які проходять службу в поліції здійснюється відповідно до спеціального законодавства, зокрема, Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Положеннями ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського. Так, ч. 1 вказаної статті визначено, що Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

1) у зв`язку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;

11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

При визначенні правомірності оскаржуваних наказів суд враховує, що відповідно до вимог ст.19 Закону N 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію" затверджено текст присяги поліцейського. Зміст тексту Присяги свідчить, що в основу поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, метою яких є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Таким чином, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Частиною 1, 2 та 3 статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч.2 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Так, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції (ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Згідно ч.ч.1-5 ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

З аналізу викладених вище норм судом вбачається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, види дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно пунктів 1-4 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку визначено, що у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування.

За рішенням уповноваженого керівника в межах повноважень підготовку проекту наказу про призначення службового розслідування може бути доручено іншому органу (підрозділу) поліції.

Склад дисциплінарної комісії визначається з урахуванням вимог статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначено Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про порушення відповідачем вимогам п.4 розділу ІІ вказаного Порядку, оскільки службове розслідування призначене Головним управлінням Національної поліції в Одеській області 12.02.2020 року наказом №372 щодо факту події та у ньому було зазначено підстави його проведення.

Позивачем не оскаржувався ні в адміністративному, ні в судовому порядку вказаний наказ.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07 березня 2019 року (справа №819/736/18), в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 24.03.2020 року по справі №804/177/17

На позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, за порушення абзаців 1,2,3,7,8,10 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 06.12.2016 року №1179, п.п.2.3, п.2.4 розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 29.10.2018 року №3705, абз.2 ч.7 ст.223 Кримінального процесуального кодексу України, .п.1,2,3,6,7,11,13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Національну поліцію», що виразилось незаконному проникненні до приміщення, привласненні та використанні чужого майна, проведенні обшуку без понятих, без використання засобів відео фіксації своїх дій під час обшуку, прояву нестриманості, безконтрольності у поведінці, недотриманні норм ділового мовлення, використання ненормативної лексики, неутриманні від дій, які підірвали авторитет Національної поліції України.

Так відповідно до абзаців 1,2,3,7,8,10 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 06.12.2016 року №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Згідно з п.п.2.3, п.2.4 розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 29.10.2018 року №3705, працівники поліції повинні уникати нецензурної лексики, не допускати підвищеної інтонації під час спілкування; працівники поліції під час виконання службових обов`язків (посадових інструкцій) повинні дотримуватися взаємоповаги, ділового стилю спілкування, виявляти принциповість і витримку.

Надаючи пояснення під час службового розслідування ОСОБА_1 підтвердив, що перебуваючи при вчиненні слідчій дії (при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ) ним вживалась ненормативна лексика.

Позивач не заперечував, що він не до кінця контролював свою поведінку, почуття та емоції.

Тобто, фактично, позивач підтвердив висновки відповідача про допущення ОСОБА_1 порушень абзаців 1,2,3,7,8,10 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 06.12.2016 року №1179 та п.п.2.3, п.2.4 розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 29.10.2018 року №3705.

Згідно з п.п.1,2,3,6,7,11,13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Національну поліцію» службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

Відповідно до абз.2 ч.7 ст.223 Кримінального процесуального кодексу України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Надаючи пояснення по даній адміністративній справі позивач підтвердив, що при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_2 були відсутні поняті, що відповідає фрагменту часу, який було оприлюднено в мережі інтернет.

Також, позивач не заперечував, що ним було взято речі, які знаходились в приміщенні на третьому поверсі при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , та, які в подальшому, за його твердженням, були залишені вже на іншому поверсі.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Підпунктами 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

Тобто, позивач при проведенні слідчих дій 30.01.2020 року діяв не у відповідності до приписів чинного законодавства України.

Ні в ході судового розгляду даної адміністративної справи, ні в межах службового розслідування позивач не зміг спростувати вищевказане.

Так, в силу наявного досвіду роботи в органах національної поліції ОСОБА_1 достовірно знав та розумів, що відсутність понятих при проведенні слідчих дій, вилучення, в тому числі і тимчасове, речей, які знаходяться в приміщенні де ведуться слідчі дії та щодо яких не зазначено інформації в рішенні слідчого судді, може викликати сумніви у законності його дій та сприяти формуванню негативному іміджу органів національної поліції.

На думку суду, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним.

Дисциплінарний проступок позивача полягав у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

Суд звертає увагу, що позивач помилково вважає, що порушення щодо нього кримінального провадження було підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Тоді як оскаржуваний наказ відповідача є обґрунтованим та ґрунтується на вставленої наявності у його діях ознак дисциплінарного проступку. Рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України. Натомість предметом цього спору є порушення позивачем саме службової дисципліни.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 24.03.2020 року по справі №804/177/17.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Так, певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Отже, суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою для визнання рішення протиправним, протиправними дій чи бездіяльності посадових осіб, що спричинили їх настання лише за тієї умови, що вони вплинули або могли вплинути на правильність перевірки та її результатів в цілому.

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.

Застосовуючи принципи ЄСПЛ, суд вказує на те, що визнання протиправними рішень суб`єктів владних повноважень з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, наслідки проступку, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Таким чином, суд погоджується з доводами Головного управління Національної поліції в Одеській області, що при прийнятті оспорюваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законом.

Відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції, так як вчинений позивачем проступок є таким, що дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Зважаючи на що, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 26.02.2020 р. №488 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Київського ВП ГУНП в Одеській області» в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 26.02.2020 р. № 256 о/с по особовому складу щодо звільнення зі служби лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, вони є такими, що не підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи положення ст.139 КАС України, судових витрат, які б підлягали стягненню з відповідача на користь позивача судом не встановлено.

12.08.2020р. до суду надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , в обґрунтування якого зазначено, що наказом ГУНП в Одеській області від 26.02.2020 року № 256 о/с ОСОБА_1 уловлено зi служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «про Національну поліцію».

Як вбачається з матеріалів справи, а саме розписки про отримання трудової книжки та копії наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення зі служби в поліції, наказ ГУНП в Одеській області від 26.02.2020 року № 256 о/с ОСОБА_1 отримав 28.02.2020 року.

З даним позовом ОСОБА_1 , як вбачається з позовної заяви, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду 14.07.2020 року, тобто зi спливом 5-ти місяців.

Відповідач вважає, що позивачем порушенні строки позовної давності для пред`явлення вказаного адміністративного позову.

Розглянувши зазначене клопотання суд зазначає, що частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи Скордіно проти Італії, Ятрідіс проти Греції).

Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

В абзаці 7 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 вказано, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.4 ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ поліцейський перебуває під захистом держави. Права поліцейського та порядок їх реалізації з урахуванням особливостей служби в поліції визначаються Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист вiд незаконного звільнення.

За приписами ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 було продовжено процесуальні строки, які продовжуються на строк дії карантину, а саме, строки визначені ст. 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363. Строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Строк, який встановлює суд у своєму рiшенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

При цьому, відповідно до п.3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р., постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з подальшими змінами, установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на предмет спору та практику Європейського суду з прав людини, основною складовою права на справедливе судочинство є право доступу до такого судочинства, в розумінні забезпечення особі можливості звернення до суду для вирішення спору та враховуючи викладені обставини суддя вважає, позовна заява вважається поданою без пропуску строків на звернення до адміністративного суду для захисту порушеного права.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул.Єврейська,12, м.Одеса, 65014) про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 - відмовити.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул.Єврейська,12, м.Одеса, 65014) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.