Справа № 500/3847/21
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 500/3847/21

адміністративне провадження № К/9901/38221/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Бевзенка В.М., Кравчука В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2021 у справі №500/3847/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації, у якій позивач просив:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016-2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2016-2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за кожен вказаний рік.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.07.2021, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2021, позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв`язку із ненаведенням поважних причин пропуску строку звернення до суду із даною позовної заявою.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2021, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Частиною 3 статті 333 КАС України обумовлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Тобто, можливість касаційного оскарження судових рішень залежить від необхідності ухвалення судом за наслідком касаційного перегляду судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Верховний Суд у п. 43 постанови від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 про перерахунок та виплату заборгованості з державної пенсії, тобто, у категорії подібних адміністративних справ щодо обчислення, призначення, перерахунку соціальних виплат, сформулював висновок щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, про те, що:

«<…> для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів».

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.07.2021, погодився з висновком суду першої інстанції про те, що перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Відповідно до частини 4 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Таким чином, право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня мають ветерани війни до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги; саме до вказаної дати зацікавлена особа повинна звернутися до відповідного суб`єкта владних повноважень щодо виплати їй разової грошової допомоги.

У разі невиплати спірної допомоги до вказаної дати, для такої особи розпочинається відлік шестимісячного строку звернення до суду із відповідним позовом.

Щорічна разова грошова допомога до 5 травня є періодичним платежем, тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатися під час отримання такої виплати у розмірі, з яким він не погоджується, та реалізувати право на звернення до суду щодо оспорювання кожної щорічної виплати за період з 2016-2020 років до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Суд звертає увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а про те, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави, та висновків про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18).

У цій справі суд не вбачає підстав для відступу від висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а та у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у даній категорії справ.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2021 у справі №500/3847/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Кравчук