Справа № 520/11772/21
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року № 520/11772/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (вул. Шевченка, буд. 315-А,м. Харків,61033, ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.12.2017;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.12.2017;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.12.2017;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.12.2017;

- стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в сумі 5 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач перебуває на службі в Управлінні патрульної поліції Харківської області Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора та отримує грошове забезпечення відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію». В спірний період часу відповідачем не нараховувалась і не виплачувалась доплата за несення служби у нічний час та індексація грошового забезпечення, за несення служби у нічний час та індексації грошового забезпечення.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ними.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки, на його думку, у спірних правовідносинах діяв у межах чинного законодавства.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на службі в поліції на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові ДПП.

В адміністративному позові позивачем зазначено, що з 07.11.2015 по 31.12.2017 відповідачем не нараховувалась і не виплачувалась доплата за несення служби у нічний час, і не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями розрахункових листів за період з 07.11.2015 по 31.12.2017

На підтвердження зазначених обставин позивачем також надано копію листа Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області № 418/41/14/02-2021 від 25.05.2021, відповідно до якого, судом встановлено, що 07.11.2015 по 31.12.2017 перебуваючи на службі ніс службу в нічний час:, а саме: у листопаді 2015р.-16 змін; у грудні 2015 року 15 змін, у січні 2016 року -16 змін, у лютому 2016 року - 14 змін, у березні 2016 року 9 змін, у квітні 2016 року 15 змін, у травні 2016 року 16 змін, у червні 2016 року 15 змін, у липні 2016 року 7 змін, у серпні 2016 року 15 змін, у вересні 2016 року 16 змін, у жовтні 2016 року 15 змін, у листопаді 2016 року 8 змін, у грудні 2016 року 13 змін, у січні 2017 року 14 змін, у лютому 2017 року 12 змін, у березні 2017 року 15 змін, у квітні 2017 року 7 змін, у травні 2017 року 15 змін, у червні 2017 року 16 змін, у липні 2017 року 5 змін, у серпні 2017 року 12 змін, у вересні 2017 року -12 змін, у жовтні 2017 року 15 змін, у листопаді 2017 року 14 змін, у грудні 2017 року 16 змін,

Не погоджуючись із вказаними обставинами, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Правовідносини з приводу проходження публічної служби в поліції унормовані, насамперед, приписами Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України затверджений Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII; далі за текстом - Статут).

Прогалини у нормативному регулюванні цих відносин можуть усуватись нормами Закону України «Про державну службу», Кодексу законів про працю, Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про відпустки» тощо, але виключно в частині, котра не суперечить самій природі та суті служби у поліції.

Згідно з ч.ч. 1 і 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі за текстом - постанова КМУ №988) передбачено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 п. 5 Постанови №988 запроваджено такий платіж як доплата за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

На реалізацію приписів ст.94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови КМУ №988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. №260; далі за текстом - Порядок №260).

Згідно з п. 5 Розділу І вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

За п.11 розділу ІІ Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов. Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Зі змісту наведеного пункту слідує, що несення служби у добовому наряді безумовно поглинає нічний час (як проміжок з 22:00год. однієї календарної дати до 06:00год. наступної календарної дати).

Суд зазначає, що у ході розгляду справи доводи позивача про несення ним служби у нічний час знайшли свого підтвердження, а, тому є підстави для задоволення позовних вимог у частині визнання протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати доплати за несення служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.12.2017 та зобов`язання здійснити нарахування та виплату вказаної доплати.

Стосовно позовної вимоги про індексацію заробітної плати за період з 07.11.2015 по 31.12.2017 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок коштів Державного бюджету України.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін поділений на 100 відсотків, що передбачено абз.6 п.4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078.

Відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Державної служби статистики України , індекс споживчих цін (індекс інфляції) за 2015, 2016, 2017 роки в цілому складає відповідно - 143.3%, 112.4% та 113.7%.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

До зазначеної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, суд відхиляє посилання представника відповідача, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватись лише з набранням чинності постановою КМУ № 782, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Окрім того, в силу положень ч. 2 ст. 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу індексації заробітної плати, та як наслідок наявність підстав для зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити належну позивачу індексацію заробітної плати за період з 07.11.2015 по 31.12.2017.

При цьому, оскільки індексація нараховується на грошове забезпечення (тобто на винагороду за виконану роботу, плату на працю) і спеціальний закон не містить жодних застережень з даного питання, то у силу ч. 6 ст. 7 КАС України до спірних правовідносин слід застосувати положення ст. 233 Кодексу законів про працю України.

Відтак, строк звернення до суду у спірних правовідносинах з вимогою відносно коштів у якості винагороди як за службу у нічний час, так і індексації грошового забезпечення, слід визнати необмеженим будь-яким часовим проміжком.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Стосовно витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження витрат на правничу допомогу надані договір № 680-ФО про надання правової допомоги від 09.04.2021року, розмір гонорару за надання правої допомоги та предмет цієї правової допомоги узгоджено сторонами вказаного договору; свідоцтво на ім`я ОСОБА_2 про право на заняття адвокатською діяльністю (серія РН № 1155 видане Радою адвокатів Рівненської області 17.04.2015року); ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Бородійчук Д.О. та квитанцією на сумму 500,00грн.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у постанові від 12.08.2020 у справі № 826/13271/16 звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, пункт 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява №71660/11), пункт 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), пункт 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), де зазначається, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У постанові Верховного Суду від 17.08.2020 у справі № 160/4615/19 вказується на те, що враховуючи положення статті 134 КАС України, на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані, зокрема, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Надана представником позивача квитанція № 04-09/04/21 на сумму 500,00грн. (п`ятсот гривень) не є підтвердженням понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, які він зазначає у позові 5000,00грн.(п`ять тисяч гривень). Будь - які платіжні документи, які доводять дійсні витрати позивача на оплату послуг адвоката у справі відсутні.

Враховуючи те, що у справі відсутні докази понесених позивачем дійсних витрат на правничу допомогу, суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (вул. Шевченка, буд. 315-А, м. Харків, 61033, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції в особі Управління Патрульної поліції в Харківської області Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати інспектору взводу №1 роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.12.2017.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції в особі Управління Патрульної поліції в Харківської області Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати інспектору взводу №1 роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.12.2017.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції в особі Управління Патрульної поліції в Харківської області Департаменту патрульної поліції (вул. Шевченка, буд. 315-А, м. Харків, 61033, ) нарахувати та виплатити інспектору взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Петрову Дмитру Владиславовичу (буд. АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.12.2017.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції в особі Управління Патрульної поліції в Харківської області Департаменту патрульної поліції (вул. Шевченка, буд. 315-А, м. Харків, 61033, ) нарахувати та виплатити інспектору взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Петрову Дмитру Владиславовичу ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.12.2017.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.