Справа № 420/2419/21
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 420/2419/21

адміністративне провадження № К/9901/38322/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів -Шишова О. О., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі №420/2419/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД-ЛОГІСТИКА» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні, -

у с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД-ЛОГІСТИКА» звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якій просило: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 2277485/42408231 від 29.12.2020 року про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД-ЛОГІСТИКА» № 304 від 02.12.2020 року; визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 2277484/42408231 від 29.12.2020 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД-ЛОГІСТИКА» № 305 від 04.12.2020 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 304 від 02.12.2020 року, оформлену та подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД-ЛОГІСТИКА» датою її фактичного подання, а саме 22.12.2020 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 305 від 04.12.2020 року, оформлену та подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД-ЛОГІСТИКА» датою її фактичного подання, а саме 24.12.2020 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. 22.12.2020 року уповноваженою особою Позивача за допомогою Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України для здійснення реєстрації податкових накладних, було складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну № 304 від 02.12.2020 року. 22.12.2020 року о 16 год 31 хв. Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД-ЛОГІСТИКА» у відповідь на направлену для реєстрації податкову накладну № 304 від 02.12.2020 року було отримано квитанцію про зупинення її реєстрації. На усунення виявлених «розбіжностей» та на підтвердження, що за цією зупиненою податковою накладною Позивачем надавалися послуги, які він може надавати у відповідності до обраного виду економічної діяльності та наявних на балансі основних засобів, ним були надані відповідні документи, а саме повідомлення надання пояснень та копій щодо податкових накладних/розрахунків коригувань, реєстрацію яких зупинено № 1 від 25.12.2020 року. 29.12.2020 року за результатами розгляду Відповідачем отриманих документів щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 304 від 02.12.2020 року, Позивачем було отримано рішення № 2277485/42408231 про відмову у реєстрації податкової накладної, підстава «неподання платником податків копій документів, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури (інвойси), акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні, хоча відповідні документи були подані, проте залишилися без уваги Відповідача. 24.12.2020 року о 10 год. 30 хв. Позивачу у відповідь на направлену для реєстрації податкову накладну № 305 від 04.12.2020 року було отримано квитанцію про зупинення реєстрації. Позивачем, з метою усунення виявлених обставин, були направлені до Відповідача наступні документи: Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено № 2 від 28.12.2020 року, що підтверджується квитанцією № 2 від 28.12.2020 року з додатками. 29.12.2020 року за результатами поданих документів щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 305 від 04.12.2020 року Позивачем отримано рішення №2277484/42408231 про відмову у реєстрації податкової накладної, підстава «неподання платником податків копій документів, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання / транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні», хоча відповідні документи були подані, проте залишилися без уваги Відповідача. Позивач вважає, що зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що вони не відповідають критеріям вмотивованості, чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, є необґрунтованими та таким, що прийняті у результаті порушення Відповідачем норм чинного законодавства на стані зупинення реєстрації податкових накладних, а тому підлягають скасуванню, а податкові накладні мають бути зареєстровані з моменту їх подання на реєстрацію.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року, позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Обговоривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, позивач, як на підставу для відкриття касаційного провадження, посилається на те, що дана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Однак скаржником не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин та не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги. Доводи касаційної скарги, фактично, зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі №420/2419/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД-ЛОГІСТИКА» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О. О. Шишов

М. М. Яковенко