Справа № 140/5484/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/5484/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Щерблюк Ю.О.,

за участю представника позивача Карпука А.С.,

представника відповідача Хаймика В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради (далі відповідач, ВДАБК Луцької міської ради) про визнання протиправним та скасування рішення, викладеного у формі повідомлення про повернення на доопрацювання декларації ОСОБА_1 № ВЛ82 від 03.03.2021 про готовність об`єкта до експлуатації та зобов`язання повторно розглянути декларацію № ВЛ82 від 03.03.2021 про готовність об`єкта до експлуатації Нове будівництво закладу торгівлі або закладу громадського харчування на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :31:052:0046, код 1230.1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 26.06.2020 подав до відповідача повідомлення №ВЛ66 про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів за класом наслідків (СС1) по АДРЕСА_1 . В подальшому, 19.02.2021 подано повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт на об`єкті «Нове будівництво закладу торгівлі або закладу громадського харчування» за вказаною адресою.

03.03.2021 позивач до ВДАБК Луцької міської ради подав декларацію № ВЛ82 про готовність об`єкта до експлуатації. За результатами розгляду його декларації відповідач прийняв рішення №28.2-8/45/2021 від 12.03.2021 про повернення її на доопрацювання на підставі абзацу 1 пункту 19 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого Постановою КМ України від 13.11.2011 № 461 (далі Порядок № 461) зазначивши, що в декларації відсутня інформація про сплату пайової участі, чим було порушено пункт 22 містобудівних умов та обмежень.

Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним та прийнятим з порушенням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку №461, оскілки відповідно до внесених змін до законодавства він не повинен був сплачувати внески на пайову участь з 01.01.2021. Зазначає, що підставою для повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації згідно Порядку є невідповідність її змісту вимогам законодавства, чого в даному випадку з його сторони не було. Крім того, звертає увагу на те, що орган контролю при реєстрації декларації перевіряє тільки повноту даних зазначених у ній, та правильність її заповнення. Вказане свідчить про незаконність прийнятого рішення відповідачем. З врахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити в повному об`ємі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Позивачем 14.06.2021 подано заяву про зміну предмету позову в частині вчинення зобов`язальних дій, зокрема, просив суд зареєструвати декларацію № ВЛ82 від 03.03.2021 про готовність об`єкта до експлуатації Нове будівництво закладу торгівлі або закладу громадського харчування на вул. Львівській, 36а у м. Луцьку Волинської області, кадастровий номер :31:052:0046, код 1230.1, інші позовні вимоги залишено без змін.

05.08.2021 судом постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого засідання та призначено у справі підготовче засідання на 10:00 год. 29.09.2021. 29.09.2021 ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 12:00 год. 12.10.2021.

У поданому відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив, та зазначив, що у п.22 поданої декларації про готовність об`єкта до експлуатації не було зазначено відомостей про сплату пайової участі, а лише вказано, що пайова участь не сплачується. Тому органом контролю у відповідності до вимог Порядку № 461 прийнято рішення про повернення даної декларації на доопрацювання. Також вказує на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-IX внесено зміни до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині сплати пайових внесків та встановлено особливий порядок їх сплати у 2020 році. Зокрема Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-IX встановлено обов`язок їх сплати для тих осіб, які почали будівництво в 2020 році, і що такі відомості повинні бути зазначені в декларації. Враховуючи те, що будівництво позивачем розпочато в 2020 році, то він був зобов`язаний сплатити пайову участь та відобразити це в декларації. Тому відповідач вважає, що ним у відповідності до вимог вищевказаних нормативних актів прийнято оскаржуване рішення та з врахуванням викладеного просив в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у відповіді на відзив, ще раз наголосив на протиправності рішення відповідача та просив позовні вимоги задовольнити в повному об`ємі.

У заперечені на відповідь на відзив, відповідач вказав на правомірність застосування ним норм Закону № 132-IX.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, та просив в позові відмовити.

Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши матеріали справи та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач на праві приватної власності володіє земельною ділянкою площею 0,04 га в АДРЕСА_1 (а.с.12-14).

Управлінням містобудування та архітектури 09.03.2016 видано містобудівні умови та обмеження на будівництво закладу торгівлі або закладу громадського харчування, за адресою м. Луцьк, вул. Львівська, 36а.

Пунктом 14 даних містобудівних умов визначено укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Луцька не пізніше 15 робочих днів з дня реєстрації замовника про його укладення, але до початку робіт (а.с.26-33).

26.06.2020 відділом ДАБК зареєстровано повідомлення за №ВЛ 66 про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС 1) «Нове будівництво закладу торгівлі або закладу громадського харчування на вул. Львівській, 36а у м. Луцьку» (а с.17-18).

В подальшому, 19.02.2021 ОСОБА_1 подано (а відповідачем зареєстровано) повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт на об`єкті «Нове будівництво закладу торгівлі або закладу громадського харчування» за вказаною адресою (а.с. 19-20).

01.03.2021 подано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації Нове будівництво закладу торгівлі або закладу громадського харчування на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :31:052:0046, код 1230.1, в п. 22 якої зазначено, пайова участь не сплачується відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (а. с.21-25).

Повідомленням від 03.03.2021 № ВЛ 82 декларацію про готовність об`єкта до експлуатації повернуто на доопрацювання з підстав, визначених абз.1 п.19 Порядку №461, в декларації відсутня інформація щодо сплати пайової участі. Декларація заповнена з порушеннями, що суперечить додатку 3 Порядку № 461 (а.с.15).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Абзацом 1 частини 1 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-IV (далі - Закон №3038-IV) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Згідно абзацу третього частини 1 статті 39 даного Закону форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 статті 39 Закону №3038-IV визначено, що прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка подана в паперовій формі, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня подання відповідних документів.

Відповідно до частини 6 статті 39 даного Закону орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту була регламентована статтею 40 Закону №3038-IV, дана норма з 01.01.2020 виключена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-IX ( далі Закон № 132-IX).

Однак, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-IX визначено порядок сплати пайової участі замовниками будівництва на 2020 рік.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX визначено, що договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Установити, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку: 1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування;

Підпунктом 2 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень даного Закону визначено коли пайова участь не сплачується.

Згідно з п. п. 3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.

Відповідно до підпунктів 4,5 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію; кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

Підпунктом 6 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX визначено, що інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX було регламентовано порядок сплати коштів пайової участі на 2020 рік та встановлено алгоритм дій замовника щодо укладення відповідного договору.

Зокрема, такий порядок сплати пайової участі встановлено для двох категорій для замовників, які уклали договори пайової участі до 01.01.2020 (вони мають чинність і продовжують діяти) та ті, які розпочали будівництво в 2020 році.

Із змісту даних нормативних актів вбачається, що замовники будівництва, які розпочали будівництво в 2020 році не були звільненні від сплати пайової участі за виключенням випадків прямо встановлених Законом.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується учасниками справи, позивач розпочав будівництво об`єкта по АДРЕСА_1 в червні 2020 року.

Вказане будівництво не підпадає під п.п.2 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX, яким визначено вичерпний перелік об`єктів, при будівництві яких замовники не повинні сплачувати відповідних внесків.

Враховуючи вищезазначене та норми вказаного Закону, суд вважає, що оскільки позивач розпочав будівництво в 2020 році, то він повинен сплатити відповідні кошти пайової участі, визначені п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX.

Суд не приймає до уваги твердження позивача та його представника про те, що вказані положення стосуються замовників, які уклали договори пайової участі до 01.01.2020 року, оскільки пункт 2 Перехідних і прикінцевих положень Закону № 132-IX, як вже зазначалося вище регламентує відносини пов`язані із договорами пайової участі укладеними до 01.01.2020 (в даному випадку він не стосується позивача) та порядок сплати пайової участі для замовників будівництва, що розпочаті у даному році (який стосується спірних правовідносин).

При цьому суд зазначає, що невиконання замовником вимог законодавства в частині укладення відповідного договору пайової участі не звільняє його від сплати відповідних внесків.

Судом встановлено, що при видачі містобудівних умов та обмежень, а в подальшому, норми Закону, які регламентували сплату пайової участі, зобов`язували позивача сплатити відповідні кошти (до введення об`єкта в експлуатацію), а тому в силу п.п.6 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX інформація про їх сплату повинна була бути відображена в декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Пунктом 17 Порядку №461 (на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації: щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку.

Як встановлено п. 18 даного Порядку орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

У разі подання декларації через електронний кабінет перевірка повноти даних, зазначених у декларації, здійснюється автоматично за допомогою програмних засобів ведення реєстру під час її заповнення замовником. У випадках, встановлених у Порядку ведення першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва під час реалізації експериментального проекту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 1 липня 2020 р. № 559, реєстрація декларації шляхом внесення до реєстру даних, зазначених у декларації, здійснюється автоматично у день її надходження.

Згідно абзацу 1 пункту 19 Порядку № 461 у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Копія декларації зберігається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктами 20, 21 Порядку визначено, що після усунення недоліків, які спричинили повернення декларації, замовник (уповноважена ним особа) може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації може бути розглянуто у порядку адміністративного оскарження Мінрегіоном або оскаржено до суду.

Позивачем у пункті 22 декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.01.2021 року зазначено, що пайова участь не сплачується відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні».

Суд зазначає, що вказане у пункті 22 декларації позивачем твердження не відповідає вимогам Закону з підстав вказаних вище, а тому ОСОБА_1 оформлено декларацію з порушенням установлених вимог, що є підставою для її повернення.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що в даному випадку позивачем подано декларацію із порушенням установлених пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX вимог (в частині відображення в пункті 22 інформації), а тому у відповідача, враховуючи надані повноваження, визначені статтею 39 Закону №3038-IV та 19 Порядку №461, були законні підстави для повернення на доопрацювання поданої декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Що стосується тверджень позивача та його представника позивача про те, що внесеними змінами до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» з 01.01.2021 скасовано обов`язок сплати внесків пайової участі, а тому на момент подачі декларації про готовність об`єкта до експлуатації позивач не повинен був їх сплачувати, то такі до уваги судом не приймаються, враховуючи наступне.

Скасування сплати пайової участі з 01.01.2021 не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки воно стосуються будівництв, розпочатих після вказаної дати.

Як вже зазначав суд вище, сплата пайової участі у 2020 році пов`язується з початком будівництва, а не закінчення об`єктів, які здаються в експлуатацію. Тому подача декларації про готовність об`єкта в експлуатацію позивачем у 2021 році не звільняє його від сплати відповідних внесків за будівництво розпочате в 2020 році.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про повернення декларації на доопрацювання прийнято у відповідності до статті 39 Закону №3038-IV, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX, та Порядку № 461 та є правомірним, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Враховуючи те, що в позові відмовлено підстав для стягнення судових витрат немає.

Керуючись статтями 243 ч.3, 244, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк

Повний текст рішення складено 05.11.2021