Справа № 127/26287/21
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/275/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Куйдан Ю.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Тимошенко Владислава Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАО № 4755230 від 10.09.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2021 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Тимошенко Владислава Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАО № 4755230 від 10.09.2021 року.

10.09.2021 року інспектором 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Тимошенком Владиславом Сергійовичем винесена постанова серії ЕАО № 4755230 від 10.09.2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно нього. Відповідно до даної постанови, йому інкриміновано порушення п. 2.4а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, дії працівників поліції є протиправними, поліцейським Тимошенком В.С. порушено право захист позивача, постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Просив суд скасувати постанову серії ЕАО № 4755230 від 10.09.2021 року.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в той час як він був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 205 КАСУ.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Станом на момент розгляду справи від УПП у Вінницькій області відзив на позовну заяву не надходив.

Судом встановлено, що 10 вересня 2021 року інспектором 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Тимошенком Владиславом Сергійовичем винесено постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. В обґрунтування постанови зазначено, що 10.09.2021 року о 23.33 год. в м. Вінниці по вул. Привокзальна 1г водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Шкода Октавіа», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 30 м до зупинки громадського транспорту та не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п. 2.4а ПДР України.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_2 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у Вінницькій області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. Разом з тим, доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучено та не надано суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених КУпАП (ч.2 ст.251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 ЗУ "Про Національну поліцію" вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Суд звертає увагу на те, що відповідачем у відзиві на позовну заяву не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням наведеного вище, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Судом встановлено, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення вимог щодо зупинки та стоянки транспортного засобу, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, суд дійшов висновку про неправомірність вимоги відповідача до позивача про пред`явлення документів, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення; не враховано пояснень позивача, який свою вину не визнав, які суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, визнає правдивими; не було притягнуто відповідачем свідків, не забезпечено право позивача на захист; усі клопотання, які заявляв позивач в ході розгляду справи були залишені без задоволення; не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАО № 4755230 від 10.09.2021 року скасувати.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя