Справа № 240/16367/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 108020200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства - фірми "Мрія 2000" до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним до митного оформлення подано документи, що дозволяли митному органу розмитнити товар за ціною договору, однак незважаючи на це відповідач відкоригував митну вартість товару і такі дії позивач вважає протиправними.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
1 жовтня 2021 року електронною поштою та 4 жовтня 2021 року повторно через канцелярію суду надійшов відзив на адміністративний позов у якому відповідач проти адміністративного позову заперечує, вважає, що подані декларантом документи до митного оформлення не дозволяли розмитнити товар за заявленою митною вартістю, тому митна вартість товарів була відкоригована правомірно.
У відзиві також Житомирська митниця просить замінити первісного відповідача у справі Житомирську митницю Держмитслужби на належного Житомирську митницю.
Однак, відповідно до вимог частини 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України суд заміняє відповідача лише у разі якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи судом встановлено, що 12.07.2021 Приватним підприємством - фірмою «Мрія 2000» подано до Житомирської митниці митну декларацію UA101020/2021/001875 (Том №1, а.с. 12-17) для митного оформлення товару в режимі імпорт, а саме: товар 1 - велосипеди дитячі без двигуна з шарикопідшипниками; товар 2 - шини гумові до велосипедів; товар 3 - інші частини та пристрої до велосипедів; товар 4 - бутлі, пляшки та аналогічні вироби; товар 5 - частини та пристрої до велосипедів сідла; товар 6 - насоси повітряні або вакуумні - насоси ручні для велосипедів, частини та пристрої для велосипедів - запасна частина; товар 7 - частини та пристрої для велосипедів - рукоятки на кермо; товар 8 - частини та пристрої для велосипедів - багажники; товар 9 - камери гумові для велосипедів, від постачальника TENGYUXIN ELECTRONIC TRADING СО, з країни виробника - Китай, виробник - «Royalbaby Cycle Beijing Co., LTD».
Під час митного оформлення автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» за поданою позивачем декларацією було згенеровано наступні митні формальності у напрямку контролю митної вартості: «По наступним товарам можливе заниження митної вартості товару: (1, 3, 5) здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».
Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.
Товар(и) № 6, 7, 8, 9: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів.»
Житомирською митницею було надіслано до Приватного підприємства - фірми "Мрія 2000" електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів.
За результатами розгляду поданих документів Житомирською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару UA101000/2021/000006/2 від 13.07.2021.
Такі ж доводи і мотиви на підтвердження правомірності прийнятих рішень викладено Житомирською митницею і у відзиві на адміністративний позов. Додатково у відзиві зазначено про те, що у якості, документів, які підтверджують викладену в позові позицію позивача, до суду в тому числі було надано: Генеральний договір № 30/06-2017 від 30.06.2017 на транспортно-експедиторське обслуговування, платіжне доручення №314 від 20.07.2021, рахунок на оплату №4368392 від 14.07.2021, сертифікат про походження товару, рахунок-фактура №ТYN2020UА12/1 від 23.07.2020 р., переклад експортної митної декларації товарів з китайської мови та інші. Зазначені документи при митному оформленні митному органу не надавались і не розглядались митницею при прийнятті оскаржуваного рішення. Також у відзиві Житомирська митниця послалась на ряд рішень Верховного Суду, які на її думку підтверджують правомірність прийнятих митницею рішень, зокрема на постанову Верховного Суду від 03.12.2020 у справі №810/2618/17 на підтвердження того, що митні органи вправі здійснювати митний контроль та витребовувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, а також на підтвердження того, що сам факт подання додаткових документів не є підставою для визнання протиправним раніше прийнятого рішення, оскільки правомірність рішення оцінюється на момент його прийняття; постанову Верховного Суду від 04.08.2021 у справі №520/3421/19 на підтвердження того, що наявність інформації у ЄАІС ДФС інформації про іншу митну вартість подібних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, та на підтвердження того, що витрати на транспортування за умови поставки «FOB» мають додаватися до вартості товару.
Спірні правовідносини між сторонами регулюються Митним кодексом України, чинним станом на час виникнення спірних правовідносин. Також Житомирська митниця використовувала у ході розмитнення товару Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені Наказом ДФС від 11 вересня 2015 року №689 (далі Методичні рекомендації №689).
Положеннями статті 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1 та 2 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Стаття 53 Митного кодексу України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також частиною 4 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з частиною 6 статті 54 Митного кодексу України Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2018 року в справі №809/1884/16, який відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, статті 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, а також у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року в справі №21-127а15 та від 2 червня 2015 року в справі №21-498а15.
Згідно з частиною 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частини 2 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Згідно з частиною 1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Надаючи оцінку доводам сторін суд зазначає наступне.
Щодо посилань відповідача на те, що митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих (подібних) товарів, ціни подібних (аналогічних) товарів, що ввозяться на митну територію України за контрактами, стороною яких є виробник товарів, перевищують фактурні ціни товарів, заявлених до митного оформлення, що постачаються за посередницьким контрактом, за інформацією, розміщеною на сайті виробника товару за посиланням: www.royal-bike.com відпускні ціни на подібну продукцію перевищують фактурні ціни даної зовнішньоекономічної суд зазначає наступне.
Декларантом були подані документи, що стосувалися попередньої поставки аналогічного товару від того ж самого постачальника на таких самих умовах. А саме: МД №UA 100530/2020/049007 від 06.10.2020 року, за якою позивачем до митного оформлення був заявлений товар - велосипеди без двигуна, дитячі, з шарикопідшипниками, отриманий від «TENGYUXIN ELECTRONIC TRADING СО., LIMITED.» на умовах FOB Нінгбо Китай. Тобто, ціни подібних (аналогічних) товарів відповідали цінам товарів, що розмитнювалися, що також повинно було бути враховано Житомирською митницею, однак, подані документи були проігноровані Житомирською митницею і не відображені у рішенні про коригування митної вартості.
Щодо тверджень про те, що відомості про витрати на транспортування товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, оскільки рахунок на оплату №5072021 від 05.07.2021р не містить інформацію про товар, що транспортувався, реквізити коносаменту, що може свідчити про те, що даний документ не стосується оцінюваного товару, а вказані у рахунку на оплату №5072021 від 05.07.2021 року номери контейнерів могли використовуватися при транспортуванні необмеженої кількості інших партій товару, у зв`язку із тим, що вони використовуються багаторазово, суд зазначає наступне.
У ході проведення консультації між декларантом та Житомирською митницею, декларантом було додатково надано довідку ТОВ «ГЕП ЛОГІСТИКС» про транспортні витрати №0507-2021/2 від 05.07.2021 року, якою підтверджено вартість перевезення за коносаментом №SZZY21040151 від 03.05.2021 року. Вартість морського перевезення оплачена позивачем у повному обсязі, що підтверджує реальність операції з морського перевезення та її вартості, що є складовою митної вартості товару.
Що стосується того, що у товарно-супровідних документах не містяться відомості, які б свідчили про існування юридичного зв`язку між ТОВ «ГЕП ЛОГІСТИКС» та позивачем з приводу перевезення товару, то дане твердження не відповідає дійсності, що вбачається з інформації у графі 44 ЕМД №UA101020/2021/001875 (документи, що додаються до ЕМД), та зі змісту оскаржуваних рішень, в яких зазначено, що до митного оформлення товарів позивачем було надано договір перевезення №30/06-17 від 30.06.2017 року між ним та ТОВ «ГЕП ЛОГІСТИКС». Тобто, твердження Житомирської митниці про те, що ці документи не подавалися при митному оформленні не відповідає дійсності та спростовується самою митною декларацією (Том №1, а.с.16).
Стосовно того, що за транспортними накладними міжнародного зразка (CMR) №397206 та №397207 від 09.07.2021 перевезення товарів по маршруту м.Одеса до с.Вишневе здійснювалось третьою особою - ТОВ «ЛАМАН ТРАНС ЕКСПРЕС», то по-перше, до митного оформлення позивачем було надано договір організації перевезень автомобільним транспортом №1835 від 01.07.2016 року між ТОВ «Ламан Шиппінг» та ТОВ «Ламан-Транс-Експресс», також договір на транспортно-експедиційне обслуговування №5524 від 01.06.2017 між ТОВ «Ламан Шиппінг» та ТОВ «ГЕП ЛОГІСТИКС, по-друге, у відповідності до положень статті 58 Митного кодексу України вартість внутрішніх перевезень не включаються до митної вартості товару. Тому, жодного впливу на митну вартість товарів ні особа перевізника - ТОВ «ЛАМАН ТРАНС ЕКСПРЕС», ні вартість здійсненого ним внутрішнього перевезення територією України за маршрутом м.Одеса-с.Вишневе, не мають.
Щодо того, що згідно із даними коносаменту №SZZY21040151 від 03.05.2021 року організацію перевезення оцінюваних товарів здійснювала особа - SEA GLOBAL LOGISTIC (SHENZHEN) СО. LTD, відомості про вартість транспортування товарів у вигляді рахунка на оплату №5072021 від 05.07.2021 надаються ТОВ «ГЕП ЛОГІСТИК», а в товарно-супровідних документах не містяться відомості, які б свідчили про існування юридичного зв`язку між SEA GLOBAL LOGISTIC (SHENZHEN) CO. LTD та позивачем з приводу перевезення товарів, то до митного оформлення було надано договір №24 від 08.04.2020 року між ТОВ «ГЕП ЛОГІСТИКС», з яким у позивача укладено договір перевезення №30/06-17 від 30.06.2017 року, та морським перевізником - SEA GLOBAL LOGISTIC (SHENZHEN) CO. LTD., що робить можливим встановлення як перевізників так і їх взаємодії з перевезення товару.
Щодо невзяття до уваги висновку ДП «Держзовнішінформ» №113/242 від 18.06.2021 року у зв`язку з тим, що нього не долучено додатки, які б підтверджували цінову інформацію, яка лягла в основу висновку про вартість оцінюваного товару суд зазначає наступне.
Державне підприємство «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, скорочена назва ДП «Держзовнішінформ» - провідний інформаційно-аналітичний та експертний центр в Україні з досліджень зовнішніх та внутрішніх ринків товарів і послуг.
ДП «Держзовнішінформ» уповноважене наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі №608 від 02.05.2018 здійснювати моніторинг цін на зовнішньому та внутрішньому товарних ринках, досліджувати динаміку цінових процесів на ринках та відповідність контрактних (зовнішньоторговельних) цін кон`юнктурі світового ринку.
Підприємство надає повний спектр інформаційних, аналітичних, дослідницьких та експертних послуг: експертизу зовнішньоекономічних контрактів, дослідження внутрішніх і зовнішніх товарних ринків, консультування з питань комерційної діяльності та управління. Одним із напрямків діяльності ДП «Держзовнішінформ» є надання висновків щодо вартості товарів за контрактом.
ДП «Держзовнішінформ» проводить цінову експертизу в порядку, передбаченому Положенням про порядок проведення цінової експертизи та встановлення відповідності цінових умов договорів (контрактів), затвердженим наказом державного підприємства від 30.05.2011 №115-1. Відповідно до пункту 1.4 зазначеного Положення цінова експертиза передбачає аналіз умов зовнішньоекономічних договорів на основі наданих замовником матеріалів з використанням відповідних інформаційних джерел: біржові котирування; контрактна практика по роботам, послугам, товарам, правам інтелектуальної власності; прейскуранти та ціни українських суб`єктів господарювання на відповідні види робіт, послуг, товарів, прав інтелектуальної власності; комерційні пропозиції, листи, протоколи намірів, прейскуранти на роботи, послуги, товари, права інтелектуальної власності відомих фірм, порівняльні індекси цін; статистичні дані органів державної влади; звіти та довідки торговельно-економічних місій у складі посольств України за кордоном тощо.
Акт цінової експертизи являє собою лист, в якому вказуються перелік документів, наданих заявником (договори, угоди, довідки, кон`юнктурна та експертна інформація тощо), зазначається про здійснення аналізу отриманої від заявника інформації, робиться висновок про відповідність або не відповідність вартості послуги кон`юнктурі ринку. Долучення до акта будь-яких додатків не передбачено.
Тобто, посилання Відповідача на неможливість прийняття до уваги акта цінової експертизи ДП «Держзовнішінформ» №113/242 від 18.06.2021 року у зв`язку з не долученням до нього всіх додатків є безпідставним.
Крім того, Відповідачем не враховано, що окрім використання інформації щодо аналогічних товарів з мережі інтернет, ДП «Держзовнішінформ» було отримано інформацію безпосередньо від постачальника товару, який у повній мірі підтвердив контрактну/митну вартість поставленого товару.
Суд вважає, що документи, що були надані позивачем для митного оформлення товару за МД №UA101020/2021/001875 від 12.07.2021 підтверджували заявлену митну вартість товарів, та дозволяли розмитнити його за основним методом, тобто за ціною товару.
Наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Під час митного оформлення позивачем надані усі документи з належними доказами щодо вартості (ціни) товару.
Суд вважає, що у відповідача не було достатніх правових підстав для самостійного коригування митної вартості за резервним методом.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не довів правомірності оскаржуваних рішень, у той час, як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, відповідають обставинам справи та ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому суд задовольняє адміністративний позов Приватного підприємства - фірми "Мрія 2000".
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 9484,37 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 243, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів UA101000/2021/000006/2 від 13 червня 2021 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці на користь Приватного підприємства - фірми "Мрія 2000" 9484,37 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін