Справа № 808/920/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 808/920/17

адміністративне провадження № К/9901/4262/17

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Дочірнього підприємства «Газ Мелітополя» Публічного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» до Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19.07.2017 (суддя - Батрак І.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 (головуючий суддя - Богданенко І.Ю., судді: Дадим Ю.М., Уханенко С.А.) у справі № 808/920/17.

встановив:

Дочірнє підприємство «Газ Мелітополя» Публічного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» (далі - ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - Мелітопольська ОДПІ) від 19.10.2016 №.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.07.2017, залишеним без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017, позов задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, Мелітопольська ОДПІ оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19.07.2017, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Доводи касаційної скарги є аналогічні за змістом апеляційної скарги та заперечень на адміністративний позов, контролюючим органом інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені в апеляційній скарзі не вказано, в чому саме полягає неправильне застосування судами першої апеляційної інстанції норм матеріального права відповідачем не наведено. Контролюючий орган фактично просить здійснити переоцінку встановлених судами першої та апеляційної інстанції, обставин справи.

Зокрема, зазначає, що суми ПДВ по податковим накладним за період з 28.10.2015 по 31.03.2016, які зареєстровані в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації у квітні 2016 року, можуть бути віднесені до податкового кредиту не раніше квітня 2016 року, але не пізніше, ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податків. Отже, позивачем, в порушення вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України неправомірно включено до податкового кредиту в уточнюючих розрахунках податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок ПДВ по операціям з придбання послуг з розподілу природного газу у ПАТ «Мелітопольгаз».

Крім того, Головним управлінням Державної податкової служби у Запорізькій області заявлено клопотання про заміну відповідача правонаступником, яке згідно із статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає задоволенню.

У відзиві на касаційну скаргу ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, Мелітопольською ОДПІ проведено позапланову документальну виїзну перевірку ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо правомірності визначення податкових зобов`язань з ПДВ у наданих уточнених деклараціях з ПДВ за період: жовтень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року від 21.06.2016 та за період січень, лютий 2016 року від 30.06.2016.

За результатами проведеної перевірки складно акт від 30.09.2016 № 1565/08-32-14-01/39825907, в якому відображено висновок про те, що в порушення пунктів 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» віднесено до податкового кредиту суму ПДВ по операціям за надання послуг з розподілу природного газу пізніше 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунку платника податку, а саме по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період червень 2016 року від 21.06.2016, в результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся на загальну суму 4 846 338 грн.

На підставі висновків вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення від 19.10.2016 №, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 6057922,50 грн. у тому числі за податковими зобов`язаннями 4846338 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1211584,50 грн.

За результатами адміністративного оскарження зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Відповідно до пункту 187.10 статті 187 Податкового кодексу України, платники податку, які постачають теплову енергію, газ природний (крім скрапленого), у тому числі надають послуги з його транспортування та постачання, надають послуги з водопостачання, водовідведення чи послуги, вартість яких включається до складу квартирної плати чи плати за утримання житла, фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, квартирно-експлуатаційним частинам, обєднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобовязань та податкового кредиту за касовим методом.

Згідно з підпунктом 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобовязань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому, пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України, підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є: транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами.

Судами також встановлено, між ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» (Замовник) та ПАТ «Мелітопольгаз» (Газорозподільне підприємство) укладено договір на розподіл природного газу від 01.07.2015 №1 та №2, за умовами яких, Газорозподільне підприємство зобов`язується надати Замовнику послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об`єктів Замовника або його споживачів відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідності Сторін.

На підтвердження виконання умов договорів на розподіл природного газу від 01 липня 2015 року №1 та №2 позивачем надано рахунки на оплату послуг з транспортування та розподілу природного газу від 30.09.2015, 31.10.2015, 30.11.2015, 31.12.2015, 31.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016.

Умовами договорів на розподіл природного газу № 1 та № 2 від 01.07.2015 передбачено, що обсяг та вартість послуг з розподілу (транспортування) визначається на підставі фактично протранспортованого обсягу природного газу в пунктах призначення за допомогою комерційних вузлів обліку.

Так, згідно з Кодексом газорозподільних систем, що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494, комерційний вузол обліку - вузол обліку природного газу, організований відповідно до вимог цього Кодексу для комерційного обліку природного газу при визначенні об`єму (обсягу) передачі та розподілу (споживання/постачання) природного газу в точці комерційного обліку.

Оскільки рахунки на оплату, які виставляються Газорозподільним підприємством за надані послуги з розподілу природного газу і вартість яких визначається за приладами обліку, містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, то у відповідності до пункту 198.6 статті 198, пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України вони є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до складу податкового кредиту, без отримання податкової накладної.

Таким чином, право на включення сум сплаченого ПДВ за договорами на розподіл природного газу № 1 та № 2 від 01.07.2015, укладеними з Газорозподільним підприємством, у ДП «Газ Мелітополя» виникло в періоді оплати рахунків за послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку.

Також судами з`ясовано, що листами № 1857 від 07.09.2015, № 212 від 05.02.2016, № 563 від 12.04.2016, № 562 від 12.04.2016, № 535 від 21.04.2016, № 672 від 24.05.2016 ПАТ «Мелітопольгаз» повідомляло податковий орган, що починаючи з 03.08.2015 і на момент складення відповідних листів підприємство не може зареєструвати податкові накладні, у зв`язку із набранням чинності Закону України № 643 від 16.07.2015, яким були внесені зміни до порядку адміністрування та сплати ПДВ.

Не зважаючи на відсутність реєстрації податкових накладних, Газорозподільне підприємство - ПАТ «Мелітопольгаз» включило податкові зобов`язання по операціям з надання послуг розподілу та транспортування природного газу до податкових декларацій за період вересень 2015 року по березень 2016 року, у зв`язку із чим позивачем, у відповідності з приписами статті 50 Податкового кодексу України, до податкового органу подані уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період червень 2016 року від 21.06.2016,

Листом № 3932/10/08-01-12-01-10 від 14.11.2016 ГУ ДФС у Запорізькій області, на виконання завдання ДФС України від 09.11.2016 № 36004/7/99-99-15-03-02-17, надано позивачу відповідь, в якій з посиланням на пункт 201.11 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, якщо рахунок, що виставляється платнику податку за фактично надані послуги, вартість яких визначається за показниками приладів та податковий номер продавця, то такий рахунок для отримувача послуг може бути підставою для нарахування сум податку, що відносить до складу податкового кредиту без отримання податкової накладної. Враховуючи зазначене, якщо платником ПДВ у періоді виникнення права на податковий кредит помилково не були включені до складу податкового кредиту, суми ПДВ на підставі документів, які без отримання податкової накладної дають право на податковий кредит, то такий платник, зазначені суми податку, може включити до складу податкового кредиту шляхом подання за світній податковий період, в якому виникло таке право уточнюючого розрахунку (з урахуванням строків давності, передбачених ст. 102 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз», як платник податку, що застосовує касовий метод, правомірно сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі документів, визначених пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України та правомірно включено суму податку до податкового кредиту шляхом подання за звітній період, в якому виникло таке право, уточнюючих розрахунків, а відтак позивачем дотриманні законні підстави формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначені статтею 198 Податкового кодексу України.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про протиправність збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Клопотання Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про заміну відповідача правонаступником задовольнити.

Замінити відповідача на його правонаступника Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області ().

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19.07.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 у справі № 808/920/17залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова