Справа № 120/8694/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 листопада 2021 р. Справа № 120/8694/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100; ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що з 03.04.1998 по теперішній час він працює на посаді електрозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням в КГП «Хлібороб» с. Зозулинці, який в 18.03.2000 реорганізовано в СВК «Хлібороб», а в 14.03.2002 реорганізовано в СТОВ «Хлібороб». Водночас відповідач листом від 20.05.2020 відмовив у призначенні пенсії на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки надані копії наказів про атестацію робочих місць не містять відмітки експерта з умов праці про якість проведення атестації робочих місць; в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про спеціальний стаж роботи на пільговій посаді; відповідно до акту проведення зустрічної перевірки достовірності видачі пільгових довідок в книгах по заробітній платі не вказана посада, не підтверджено зайнятість повний робочий день за професією електрозварника зайнятим різанням та ручним зварюванням.

Таку відмову ГУ ПФУ у Вінницькій області позивач вважає протиправною, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 06.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Окрім того, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

17.08.2021 ГУ ПФУ у Вінницькій області подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивує тим, у Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, а саме у розділі XXXIII Загальні професії, передбачена професія електрозварювальника, зайнятого різанням та ручним зварюванням, напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосування флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класі небезпеки. Відповідно до трудової книжки (протокол від 01.04.1998 № 4) позивач прийнятий зварником до КСН «Хлібороб». Відповідно до наказу СТОВ «Хлібороб» від 13.07.2019 №45 вносяться зміни до протоколу від 01.04.1998 за №4 зокрема «переведений електрозварником зайнятим різанням та ручним зварюванням», із посиланням на те, що професія зварник вказана помилково, оскільки не передбачена класифікатором ДК 003:2010 постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, від 16.03.2003 №36, від 24.06.2016 №461.

У свою чергу, надані копії про атестацію робочих місць, не містять відмітки експерта з умов праці про якість проведення атестації робочих місць. В індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про спеціальний стаж роботи на пільговій посаді, відповідно до акту № 483 від 20.04.2021 проведення зустрічної перевірки достовірності видачі пільгових довідок в книгах по заробітній платі не вказана посада, не підтверджено зайнятість повний робочий день за професією електрозварника зайнятим різанням та ручним зварюванням. Окрім того, відповідач вказує про відсутність належних документів на підтвердження проведення атестації робочих місць.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 30.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення / перерахунок пенсії. Про результати розгляду такої заяви, як вказує позивач, ГУ ПФУ у Вінницькій області не повідомило ОСОБА_1 , тому 20.05.2021 року позивач повторно звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення / перерахунок пенсії.

За результатами розгляду якої, ГУ ПФУ у Вінницькій області листом від 18.06.2021 повідомило, що відповідно до поданої заяви від 20.05.2021 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Зокрема, зазначено, що надані копії про атестацію робочих місць, не містять відмітки експерта з умов праці про якість проведення атестації робочих місць. В індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про спеціальний стаж роботи на пільговій посаді, відповідно до акту проведення зустрічної перевірки достовірності видачі пільгових довідок в книгах по заробітній платі не вказана посада, не підтверджено зайнятість повний робочий день за професією електрозварника зайнятим різанням та ручним зварюванням.

Окрім того, зазначено, що право на пенсію ОСОБА_1 матимете у разі надання необхідних документів, або в 60 років. За наданими документами страховий стаж ОСОБА_1 становить 36 років 10 місяців 3 дні.

Не погоджуючись із відмовою відповідача щодо призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходив з такого.

Згідно з нормою статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України №1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), який набрав чинності 01.01.2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII, на пільгових умовах право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічна за змістом норма статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, за змістом позовних вимог вбачається, що позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо відмов у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому з доводів позивача вбачається, що спірним є питання щодо зарахування періоду роботи останнього на посаді електрозварника у період з 03.04.1998 по теперішній час.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 за спірний період простежуються наступні відомості:

- запис №12 - 03.04.1998 прийнятий в члени КГП Хлібороб с. Зозулинці і на роботу сварщиком (Прот. №4 від 01.04.1998);

- у зв`зку з реорганізацією КГП «Хлібороб» с. Зозулинці перейменовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Хлібороб» с. Зозулинці (Прот. №2 від 18.03.2000);

- у зв`зку з реорганізацією СВК «Хлібороб» с. Зозулинці перейменовано в СТОВ «Хлібороб» с. Зозулинці (Прот. №1 від 14.03.2002);

- запис №12 недійсний, внести зміни до протоколу №4 від 01.04.1998, назву професії сварщик замінити на запис «переведений на посаду електрозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням» (Наказ № 45 від 13.07.2019).

Окрім того, в матеріалах справи наявний витяг з наказу від 13.07.2019 №45 «Про внесення до трудової книжки працівника запису щодо зміни назви професії», у якому зазначено, що ОСОБА_1 протокол №4 від 01.04.1998 був прийнятий на роботу сварщиком. В даному протоколі професія сварщик вказана помилково, оскільки не передбачена класифікатором професій ДК 003:2010 постановами Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, №36 від 16.01.2003, №461 від 24.06.2016.

Згідно класифікатора професій ДК 003:2010 та постанов Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 №36 від 16.01.2003 в протоколі повинна бути вказана професія електрогазозварник зайнятий різанням та ручним зварюванням. Фактично ОСОБА_1 виконував роботу електрогазозварника зайнятого різанням та ручним зварюванням.

Відтак, на підставі такого наказу внесено зміни у протокол №4 від 01.04.1998 та викладено останній у такій редакції: « ОСОБА_1 переведений електрогазозварником зайнятим різанням та ручним зварюванням» та внесено відповідний запис до трудової книжки позивача.

Водночас з листа відповідача від 18.06.2021 вбачається, що підставою для відмови ОСОБА_1 слугувала відсутність стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Так, ГУ ПФУ у Вінницькій області відмовляючи у призначенні пенсії, зазначило, зокрема, що надані копії про атестацію робочих місць не містять відмітки експерта з умов праці про якість проведення атестації робочих місць.

З приводу таких доводів відповідача, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, (далі - Порядок №442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі також - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пунктів 8 та 9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. Водночас особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.03.2020 року у справі № 398/2728/16-а та № 678/65/17.

Водночас з наданих стороною позивача доказів вбачається, що роботодавцем тричі проводилась атестації робочих місць за період роботи позивача у СТОВ «Хлібороб», зокрема у 2007, 2013 та 2017 роках.

Так, наказом від 21.03.2007 №8-1 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці у СТОВ «Хлібороб» визначено, що на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 Про порядок проведення атестаційних робочих місць за умовами праці і постанови Кабінету Міністрів України №1290 від 17.09.1997 Про затвердження Списку виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці, та з метою надання працюючим у несприятливих умовах праці пільг і компенсацій відповідно до протоколу №3 засідання комісії з атестації робочих місць за умовами праці, а також за результатами санітарних досліджень, які провела санітарна лабораторія Козятинської райсанепідемстанції наказано: затвердити матеріали атестації робочих місць за умовами праці та Додаток №2 Перелік професій і посад працівникам яким надається додаткова відпустка і доплата до тарифних ставок (окладів) за роботу в несприятливих умовах за результатами атестації.

Відповідно до наказу від 15.01.2013 №66 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 Про порядок проведення атестаційних робочих місць за умовами праці і постанови Кабінету Міністрів України №1290 від 17.09.1997 Про затвердження Списку виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці, та з метою надання працюючим у несприятливих умовах праці пільг і компенсацій відповідно до протоколу №3 засідання комісії з атестації робочих місць за умовами праці, а також за результатами санітарних досліджень, які провела санітарна лабораторія Козятинської райСЕС наказано: затвердити матеріали атестації робочих місць за умовами праці та Додаток №1 Перелік професій і посад працівникам яким надається додаткова відпустка і доплата до тарифних ставок (окладів) за роботу в несприятливих умовах за результатами атестації.

Згідно з наказом від 07.06.2018 №35, на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 Про порядок проведення атестаційних робочих місць за умовами праці і постанови Кабінету Міністрів України №1290 від 17.09.1997 Про затвердження Списку виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці, та з метою надання працюючим у несприятливих умовах праці пільг і компенсацій відповідно до протоколу №3 засідання комісії з атестації робочих місць за умовами праці, а також за результатами санітарних досліджень, які провела санітарна лабораторія ДП «Вінницький ЕТЦ» наказано: затвердити матеріали атестації робочих місць за у мовами праці: додаток №1 - «Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад несприятливими умовами праці, зайнятість працівників на роботах в яких д право на щорічну додаткову відпустку та її тривалість»; додаток №2 - «Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад несприятливими умовами праці, на яких може встановлюватись доплата робітникам, за умови праці та її розміри»; додаток №3 - «Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад несприятливими умовами праці, зайнятість працівників на роботах в яких д право на безкоштовне одержання молока або інших рівноцінних харчові продуктів та норми їх видачі»; додаток №4 - «Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад працівникам яких підтверджено право на пенсію за віком на пільгові умовах».

Окрім того, в матеріалах адміністративної справи наявні: протоколи проведення досліджень повітря робочої зони, протоколи проведення досліджень метеорологічних факторі, карти умов праці, протоколи дослідження важкості та напруженості умов праці та інші документи, які засвідчують те, що роботодавцем проводилась атестація робочих місць, зокрема і за посадою, яку обіймає позивач.

У свою чергу, з приводу доводів сторони відповідача, суд вказує, що відповідно до п. 11 Порядку № 442 контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці , Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня, Переліків робіт із особливо шкідливими і особливо важкими та шкідливими і важкими умовами праці, на яких встановлюється підвищена оплата праці, та інших нормативно правових актів, відповідно до яких надаються пільги та компенсації працівникам за роботу із шкідливими умовами праці, покладається на Держпраці.

Отже, позивач не здійснює контроль за проставленням відміток експерта з умов праці про якість проведення атестації та тим більше не може нести відповідальність з огляду на відсутність таких відміток, адже відповідними повноваженнями наділено Держпраці.

Більш того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а сформулювала правовий висновок, згідно з якою особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З приводу посилань пенсійного органу, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про спеціальний стаж роботи на пільговій посаді, суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону № 1788-XII.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що право на пільгову пенсію мають особи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, чинними у період такої роботи. При цьому, для періоду роботи до 21.08.1992 року зараховується весь стаж роботи на відповідних посадах, зазначених у Списках, за умов підтвердження умов праці, а з 21.08.1992 року період роботи на посадах, зазначених у Списках та за наслідками атестації робочих місць.

Так, у спірний період були чинними наступні Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджені:

- постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 (з 1 січня 1992 року);

- постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 (з 11 березня 1994 року);

- постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 (з 16 січня 2003 року);

- постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 (з 03 серпня 2016 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зокрема щодо зайнятих посад, характеру виконуваної роботи трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В даному випадку судом встановлено, що в періоди роботи позивача електрозварником, електрогазозварником електрозварником ручного зварювання, діючими у ці періоди Списками передбачено, зокрема:

- розділом XXXII "Загальні професії" Списку №2,затвердженогопостановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, до професій які надають право особи на отримання пільгової пенсії відносилися професії "газозварників і їх підручних та електрозварників і їх підручних";

- розділом XXXIIІ "Загальні професії" Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року, до професій які надають право особи на отримання пільгової пенсії відносилися професії газозварники, електрозварники ручної зварки;

- розділом XXXIIІ "Загальні професії" Списку №2, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 до професій які надають право особи на отримання пільгової пенсії відносилися професії: газозварники, електрозварники ручного зварювання;

- розділом XXXIIІ "Загальні професії" Списку № 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 до професій які надають право особи на отримання пільгової пенсії відносилися професії: газозварники, електрозварники ручного зварювання.

- розділом XXXIIІ "Загальні професії" Списку № 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 до професій які надають право особи на отримання пільгової пенсії відносилися професії: електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Отже, професія за якою працював ОСОБА_1 у період з 03.04.1998 по теперішній час належить до Списку №2 та підлягає зарахуванню до стажу, який дає право на призначення пільгової пенсіє, у свою чергу, індивідуальні відомості про застраховану особу формуються у зв`язку із сплатою страхових внесків, однак відповідачем не заперечується, що останні сплачувались на користь ОСОБА_1 , а вказується лише про відсутність інформації про спеціальний стаж, що не може бути підставою для позбавлення права позивача на отримання пенсії на пільгових умовах.

Окрім того, позивачем надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.03.2021 № 16-1, що видана ОСОБА_1 СТОВ «Хлібороб», якою підтверджено роботу повний робочий день з 03.04.1998 по даний час на посаді електрозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням, що передбачено Списком №2 розділу 33 «Загальні професії», а також відображені всі реорганізаційні зміни у статусі підприємства.

Щодо посилань відповідача на акт проведення зустрічної перевірки достовірності видачі пільгових довідок, суд зазначає, що представником ГУ ПФУ у Вінницькій області долучено до відзиву акт №483 від 20.04.2021, відповідно до змісту якого зустрічна перевірка достовірності нарахованих сум заробітної плати проводилась щодо відомостей зазначених у довідках №23, 24, 25 від 25.03.2021, виданих ДП 45 експерментальний механічний завод для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 за період з 01.09.1987 по 28.02.1998.

Відтак, зустрічна перевірка проводилась щодо періоду роботи позивача у ДП 45 експерментальний механічний завод, а не у СТОВ «Хлібороб», на посаді, яка передбачає право на пільгове пенсійне забезпечення, тому посилання ГУ ПФУ у Вінницькій області на такий акт є безпідставним, адже стосується роботи ОСОБА_1 на іншій посаді, підприємстві та у інший період.

З приводу обраного позивачем способу захисту прав, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у призначенні пенсії, суд вважає за необхідне зазначити, що дії є активною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, які виражаються у прийнятті рішень або інших активних формах здійснення наданих повноважень, у зв`язку із чим в подальшому виникає публічно-правовий спір. У свою чергу, бездіяльність є формою пасивної поведінки.

Оскільки відповідач листом від 18.06.2021 фактично відмовив позивачу у призначенні пенсії, то така відмова є формою активного поведінки суб`єкта владних повноважень.

Відтак, належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень пункту другого частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При цьому, визначаючись щодо дати з якої позивачу підлягає призначенню пенсія, суд зауважує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: - пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 виповнилось 55 років ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свою чергу, із заявою про призначення пенсії останній звернувся вперше 30.03.2021, тобто в межах 3-місячного строку. Відтак, пенсія підлягає призначенню позивачу з 04.01.2021 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.01.2021.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частини 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору в розмірі 908,00 грн., адже незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, і спір по суті вирішено на користь позивача.

Керуючись ст.ст.73-77,90,139,242,245,246,250,255,263,295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.01.2021.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Рішення суду в повному обсязі сформовано: 04.11.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна