Справа № 240/13332/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, в якому позивач просить визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Житомирської міської ради, зобов`язати надати відповідь на запит та відшкодувати моральну шкоду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.05.2021 ним до відповідача подано запит на інформацію, на який відповідачем було надано відповідь датовану 11.06.2021. На думку позивача, Виконавчий комітет Житомирської міської ради неналежним чином розглянув його запит на інформацію, порушив вимоги Закону України Про доступ до публічної інформації, допустив бездіяльність щодо розгляду запиту позивача на публічну інформацію, оскільки зазначив про неможливість надати запитувані копії документів, а також надав відповідь, яка на думку позивача взагалі не стосується обставин запиту. Крім того, позивач зазначив, що неналежний розгляд відповідачем запиту та допущена відповідачем бездіяльність щодо розгляду запиту на публічну інформацію заподіяли позивачу моральну шкоду, що викликало в нього погіршення здоров`я та душевні страждання, та що в свою чергу позбавило позивача можливостей у реалізації його звичок та бажань, сприяло погіршенню відносин з оточуючими та інші наслідки негативного характеру.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Стосовно доводів позивача про пропуск відповідачем строку на подачу відзиву на адміністративний позов, суд зазначає наступне.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 про відкриття провадження у справі було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву з дня отримання ухвали.
Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.28) ухвала суду від 02.08.2021 була отримана відповідачем 27.08.2021, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача в поштовому повідомленні.
Таким чином, останнім днем на подачу відзиву є 11.09.2021 - субота вихідний день, у зв`язку з чим строк на подачу відзиву сплив 13.09.2021.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 14.05.2021 позивач подав до Виконавчого комітету Житомирської міської ради інформаційний запит (а.с.6), в якому просив надати:
- копію проекту рішення підготовленого управлінням регулювання земельних відносин на розгляд 5 сесії, 7 скликання 09.02.2016 щодо відмови громадянам у наданні дозволу на складання проектів землеустрою з додатком Списки громадян, яким відмовлено з пункту 1 по пункт 40 надати кожну сторінку окремо; першої сторінки; останньої сторінки;
- копію доповнення до проекту рішення управління регулювання земельних відносин на розгляд 5 сесії 7 скликання 09.02.2016 щодо відмови громадянам у наданні дозволу на складання проектів землеустрою з додатком Списки громадян, яким відмовлено з пункту 41 по пункт 56, першої сторінки; сторінки на якій ОСОБА_1 ; останньої сторінки.
11.06.2021 виконавчий комітет Житомирської міської ради на звернення позивача надав відповідь №25/Д-238із1463 про розгляд інформаційного запиту (а.с.7).
Позивач, вважаючи, що розгляд його запиту відбувся не у відповідності до законодавства про доступ до публічної інформації та неналежним чином, чим позбавлено його конституційних прав та завдано моральної шкоди, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам сторін, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 34 Конституції України кожному гарантовано право на отримання, зберігання та поширення інформації. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VІ).
Відповідно до статті 1 Закону №2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, в тому числі, доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством.
Статтею 5 Закону №2939-VI встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.
Статтею 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.
Статтею 13 Закону №2939-VI визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються;
1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновків, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати та/або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі здійснення ним своїх владних управлінських функцій. У подальшому володіти цим продуктом може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.
Так, запит на інформацію від 14.05.2021, направлений позивачем у справі відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації і стосується його прав на одержання земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража.
Водночас, відповідно до частини 2 статті 2 Закону №2939-VI цей Закон не поширюється на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом, а саме Законом України від 02.10.1996 №394/96-ВР Про звернення громадян.
У даному випадку позивач помилково ототожнює поняття запит на інформацію із поняттям звернення громадянина та не враховує, що запит на публічну інформацію та звернення громадян є різними категоріями за правовими підставами, предметом, вимогами щодо форми, оплатності і не правильно оформив запит.
Відповідно до довідки Вищого адміністративного суду України про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України Про доступ до публічної інформації від 1 червня 2013 року, якщо запитуваний запит про надання публічної інформації є фактично зверненням (заявою, клопотанням) про надання інформації згідно із Законом України Про доступ до публічної інформації, то в такому разі судам необхідно відмовляти в задоволенні позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації.
Пояснення щодо обставин даної справи надав самостійний виконавчий орган Житомирської міської ради (самостійна юридична особа) до повноважень якого належить розгляд земельних питань Департамент містобудування та земельних ресурсів Житомирської міської ради (далі - Департамент) своїм листом від 07.09.2021 №700/12 (додаток 1-6) на адресу виконавчого комітету Житомирської міської ради.
Департамент повідомив, що запит позивача від 14.05.2021 було розглянуто в порядку і строки, визначені Законом України Про звернення громадян, тобто в місячний термін, підготовлено та надано відповідь у встановленому законом порядку та визначений термін.
Крім цього, повідомлено, що рішенням Житомирської міської ради від 09.02.2016 №114 Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (додаток 5), або більше п`яти з половиною років назад, відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаража. Вказане рішення Житомирської міськради прийнято відповідно до повноважень міської ради, визначених ст.12 Земельного кодексу України. Про вказане рішення Житомирської міськради позивач знає, оскільки про нього згадує в своєму запиті, копія цього рішення йому направлялась за результатами розгляду його звернення.
Доказів звернення позивача до суду із позовом про визнання незаконним рішення Житомирської міської ради від 09.02.2016 №114, яким йому відмовлено в одержанні земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража та визнання права на земельну ділянку, матеріали справи не містять.
Відносно надання копій проектів документів, що передували прийняттю рішення Житомирської міської ради від 09.02.2016 №114 Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок суд зазначає наступне.
Відповідно до рішення Житомирської міської ради від 04.07.2017 №651 Про внесення змін до рішення Житомирської міської ради від 21.07.2016 №260 Про регламент Житомирської міської ради проекти рішень міської ради зберігаються у відділі організаційного забезпечення депутатської діяльності Житомирської міської ради починаючи з 04.07.2017.
Згідно регламенту Житомирської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 29.12.2010 №47 Про регламент Житомирської міської ради, зі змінами, внесеними рішеннями Житомирської міської ради від 07.10.2011 №191 та від 11.07.2013 №590, зберігання проектів рішень міської ради не було передбачено. Зберігання проектів рішень міської ради та інших документів, що передували прийняттю рішень міської ради, чинним законодавством не передбачено. Ці проекти документів після прийняття рішення Житомирською міською радою від 09.02.2016 №114 Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, більше ніж через п`ять з половиною років щодо відмови позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаража, не мають жодних правових наслідків.
Крім того, як встановлено із відзиву на адміністративний позов, вказаної позивачем в запиті рекомендації постійної комісії Житомирської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 08.06.2016 №65/22 К-3 не існує. А також відповідач у відзиві припускає, що позивач помилився в даті рекомендації названої постійної комісії, яка була прийнята не 08.06.2016, а 08.02.2016 за №65/22 К-3.
Відповідно до статей 11, 51 Закону України від 21.05.1997 №280/97 Про місцеве самоврядування в Україні Виконавчий комітет Житомирської міської ради, є виконавчим органом Житомирської міської ради з повноваженнями, визначеними законодавством.
Згідно зі статтею 53, частиною 6 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні формою роботи виконавчого комітету Житомирської міської ради є його засідання, який в межах своїх повноважень приймає рішення.
Виконавчий комітет Житомирської міської ради не розглядав інформаційний запит позивача, оскільки не наділений повноваженнями розглядати такий запит і не приймав жодного рішення по ньому.
Також суд вважає необґрунтованим посилання позивача на те, щодо йому не було у повній мірі надано відповідь на його звернення від 14.05.2021.
Судом встановлено, що позивачу листом від 11.06.2021 №25/Д-238із1463 було надано вичерпну та повну відповідь на усі поставлені ним запитання та зазначено, що запитувані копії документів надати не має можливості, оскільки вони не збереглися та відсутні (а.с.7).
Незгода позивача із отриманою відповіддю на поданий запит не є бездіяльністю відповідача щодо розгляду запиту.
Крім того, судом також взято до уваги, що відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», суди під час розгляду справ повинні мати на увазі, що якщо запит про надання публічної інформації є фактично зверненням (заявою, клопотанням) про надання інформації згідно із Законом України «Про звернення громадян», то в такому разі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації необхідно відмовляти в задоволенні позову з тих підстав, що право позивача на отримання публічної інформації не порушено.
З метою правильного вирішення адміністративної справи, суду слід розмежувати порядок звернення позивача до відповідача, зокрема, в порядку Закону України «Про звернення громадян» або Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
При цьому, статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову, позаяк право позивача на отримання публічної інформації не порушено.
Між тим позивачем у позові не наведено та судом не встановлено наявності обставин, визначених Законом України «Про звернення громадян», які є підставою для визнання протиправними, у даному випадку, бездіяльності (дій) відповідача щодо надання відповідей на звернення ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Зі змісту цієї норми випливає, що основною умовою такого розгляду є те, що моральна шкода повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин.
Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Оскільки у ході судового розгляду справи не встановлено, що діями чи бездіяльністю відповідача права чи законні інтереси ОСОБА_1 були порушені, тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою та безпідставною, а тому не підлягає задоволенню.
Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідачем на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України доведено правомірність своїх дій, та відсутність фактів бездіяльності щодо нерозгляду звернення позивача від 14.05.2021, тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Зважаючи на відсутність документально-підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі та відмову у задоволенні позову, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін