Справа № 521/15064/21
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-а/521/184/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.

при секретарі Кіреу Д.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про скасування постанови та закриття провадження у справі про порушення митних правил,

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, посилаючись на те, що 13 травня 2021 року заступником начальника Одеської митниці ДФС Авдєєвим Е.С. відносно нього було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0432/50000/21, якою його, ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 126018,78 гривень.

Позивач вказував, що оскаржувана постанова №0432/50000/21 від 13 травня 2021року була прийнята на підставі протоколу про порушення митних правил №0432/50000/21 від 08 квітня 2021 року.

Зі змісту вказаного протоколу та оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Волінторг» (далі ТОВ «Волінторг»), при декларуванні товарів у митній декларації «ІМ 40 ДЕ» від 17 березня 2021 року р. №UA500020/2021/009644 заявлено неправдиві відомості про вартість товарів, вчинені дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 42006,26 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Зазначав, що 17 березня 2021 року директором ТОВ «Волінторг» Мартюхіним М.М., який діяв відповідно до договору комісії від 25 грудня 2020 року №01/12 з метою митного оформлення 25 товарів, в тому числі: товар №4-Huggle hoodie «ковдри дорожні із синтетичного трикотажного полотна, які являють собою одинарні, безрозмірні ворсові текстильні вироби, для зручності використання із модельованими руками, в асортименті, у кількості - 2524 шт. Торгівельна марка: HUGGLE. Виробник: немає даних. Країна виробництва: CN, була підготовлена та подана до Одеської митниці Держмитслужби митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за номер № UA 500020/2021/009644.

На даний товар декларантом було визначено код згідно УКТ ЗЕД , ставка мита 12%. Загальна сума митних платежів за товаром №4 склала 43118,84 грн., з яких мито 15041,46 грн., ПДВ -28077,38 грн.

Загальна сума митних платежів, сплачених за МД №UA500020/2021/009644 склала 235880.40 грн.

Відповідно до графи 9 МД №UA500020/2021/009644 митні платежі було сплачено покупцем товару ТОВ «СОВ БРОКЕРС ІМПЕРІАЛ», особою відповідальною за фінансове врегулювання.

17 березня 2021 року в якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення товарів за МД №UA500020/2021/009644 директором ТОВ «Волінторг» Мартюхіним М.М. були надані наступні документи: пакувальний лист №6230/Р від 19 січня 2021; рахунок проформа №б/н від 04 січня 2021; рахунок фактура ( інвойс) №6230/1 від 19 січня 2021; коносамент №34 від 09 січня 2021; навантажувальний документ №16176 від 14 березня 2021; декларація про походження товару №6230/1 від 19 січня 2021; зовнішньоекономічний договір (контракт) SB-MT/01 від 25 грудня 2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 26 грудня 2020 та від 18 січня 2021 №б/н; внутрішній договір (контракт) комісії №01/12 від 25 грудня 2020; вагова №РК-31344724 від 12 березня 2021; заява на фізичний огляд від 16 березня 2021 №б/н.

Декларування товарів та код товару визначався на підставі опису, наявного в товаросупровідних документів, зазначених в графі 44 МД №UA500020/2021/009644.

02 квітня 2021 року посадовими особами Одеської митниці було проведено митний огляд товарів та складено акт про проведення огляду товарів №UA500020/2021/009644.

Крім того, 02 квітня 2021 року митним постом «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби було прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2021, згідно якого заявлений за МД №UA500020/2021/009644 товару №4 визначено як «Huggle hoodie» толстовки з капюшоном трикотажні унісекс з синтетичних волокон (100% поліестер) для дорослих та дітей в асортименті», що у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено класифікувати за кодом УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 12%).

Службовою запискою Управління адміністрування митних платежів митної вартості та класифікації товарів від 06 квітня 2021 №7.10-15-02/202 митна вартість товарів за кодом УКТ ЗЕД 0, згідно наявних даних в ЄАІС Держмитслужби, становить від 7,52 до 973 доларів США/кг нетто та від 2,50 до 146 доларів США/шт.

Також зазначав, що митним постом «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби службовою запискою від 06 квітня 2021року №7.10-28.1-01/30 розраховано різницю в нарахуванні податків, що складає 42006,26 грн.

Стверджувала, що оскаржувану постанову від 13 травня 2021 року він не отримував, про її наявність дізнався лише в вересні 2021 року після того як 06 вересня 2021 року його банківську карту було заблоковано та накладено арешт на банківські рахунки.

13 вересня 2021 року на адвокатський запит Попова В.А. в інтересах ОСОБА_1 Личаківським ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом від 09 вересня 2021 року №66366155/9 було підтверджено наявність виконавчого провадження №66366155 та надано копію постанови в справі про порушення митних правил№0432/50000/21 від 13 травня 2021 року.

Зазначав, що 16 вересня 2021 року він звернувся до Одеської митниці з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та дізнався про факт складання відносно нього протоколу про порушення митних правил та наявність постанови заступника начальника Одеської митниці ДФС Авдєєва Е.С. в справі про порушення митних правил №0432/50000/21.

Позивач вказує, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає наявність прямого умислу на ухилення від сплати митних платежів, однак, в даному випадку його умисел, Одеською митницею Держмитслужби не встановлений.

Стверджує про те, що зазначення невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

При цьому, декларування товару здійснювалось на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар.

Вказував, що у даному випадку мав місце складний випадок класифікації товару відповідно до вимог ч.ч.5,6 ст.69 МК України.

Також, позивач зазначає, що ст. 485 МК України не містить такої умови для застосування санкцій до особи, як неправильне застосування коду товару в митній декларації чи неправильне визначення коду товару, а зміна коду товару не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, звертає увагу на те, що заявлення у митній декларації відомостей про код товару згідно з УКТ ЗЕД не є безумовною підставою для митного оформлення товару та визначення розміру митних платежів, виходячи саме із заявленого ним коду товару.

Стверджував, що заявлення ним у митній декларації невірного коду товару згідно з УКТ ЗЕД не є діями, що спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

За таких обставин, позивач вважає постанову Одеської митниці Держмитслужби про порушення митних правил №0432/50000/21 від 13 травня 2021 року необґрунтованою та незаконною, тому посилаючись на порушення своїх прав, просив суд скасувати постанову Одеської митниці Держмитслужби від 13 травня 2021 року в справі про порушення митних правил №0432/50000/21 про притягнення його, ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України та закрити провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року було відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 98-99).

Позивач та його представник, який діє на підставі ордеру від 11 жовтня 2021року, в судове засідання не з`явилися, надали клопотання, згідно якого підтримали позов в повному обсязі, просили суд його задовольнити та розглянути справу за їх відсутності (а.с. 105, 106, 115).

Представник Одеської митниці, діючий на підставі довіреності від 13 липня 2021 року в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст.ст.124, 126 КАС України, надав заяву про слухання справи за його відсутностю, просив суд винести рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, та надав відзив на позовну заяву (а.с. 107, 109, 110-113).

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З матеріалів справи вбачається, що 25 грудня 2020 року між ТОВ «СОВ БРОКЕРС ІМПЕРІАЛ» та компанією «МАТАDOR (ЛАNGSU) MACHNERY ENGINEERING CO., LTD» (Китай) було укладено договір купівлі-продажу №SB-MT/01 щодо поставки товарів в Україну.

В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту до Одеського морського торгівельного порту з Китаю на судні закордонного плавання «СОSСО SHIPPING PANAMA» прибув контейнер BSIU5006230 з товаром в асортименті.

Встановлено, що 17 березня 2021 року директором ТОВ «Волінторг» Мартюхіним М.М., який діяв відповідно до договору комісіі від 25 грудня 2020 року №01/12 з метою митного оформлення було заявлено 25 товарів, в тому числі: товар №4 - Huggle hoodie «ковдри дорожні із синтетичного трикотажного полотна, які являють собою одинарні, безрозмірні ворсові текстильні вироби, для зручності використання із модельованими руками, в асортименті, у кількості - 2524 шт. Торгівельна марка: HUGGLE. Виробник: немає даних. Країна виробництва: CN. Товар поставляється в упаковці, яка є його відповідною частиною до його споживання, в якій товар подається для роздрібного продажу. Країна виробництва CN, торговельна марка - Wangfeng. Виробник Linhai Wangfeng Plastic Cо., Ltd» код товару УКТ ЗЕД ( ставка мита 12%, митна вартість визначена декларантом резервним методом 3,81 доларів США/кг нетто, 1,87 доларів США/шт.) мітні платежі склали 43118,84 грн.

На даний товар декларантом було визначено код згідно УКТ ЗЕД , ставка мита 12%. Загальна сума митних платежів за товаром №4 склала 43118,84 грн., з яких мито 15041,46 грн., ПДВ - 28077,38 грн.

Митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» була підготовлена та подана до Одеської митниці Держмитслужби, яка була прийнята та зареєстрована за номер № UA 500020/2021/009644.

Відповідно до графи 9 МД№UA500020/2021/009644 митні платежі було сплачено покупцем товару ТОВ «СОВ БРОКЕРС ІМПЕРІАЛ», особою відповідальною за фінансове врегулювання.

Судом встановлено, що в якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення товарів за МД №UA500020/2021/009644 декларантом, а саме директором ТОВ «Волінторг» Мартюхіним М.М. були надані наступні документи: пакувальний лист №6230/Р від 19 січня 2021; рахунок проформа №б/н від 04 січня 2021; рахунок фактура ( інвойс) №6230/1 від 19 січня 2021; коносамент №34 від 09 січня 2021; навантажувальний документ №16176 від 14 березня 2021; декларація про походження товару №6230/1 від 19 січня 2021; зовнішньоекономічний договір (контракт) SB-MT/01 від 25 грудня 2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 26 грудня 2020 та від 18 січня 2021 №б/н; внутрішній договір (контракт) комісії №01/12 від 25 грудня 2020; вагова №РК-31344724 від 12 березня 2021; заява на фізичний огляд від 16 березня 2021 №б/н. (а.с.35-76).

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500020/2021/009644 продавцем є компанія «МАТАDOR (ЛАNGSU) MACHNERY ENGINEERING CO., LTD» (Китай), відправник товару є компанія ТОВ «PURI CONSUMER LIMITED» (Китай), а покупцем є ТОВ «СОВ БРОКЕРС ІМПЕРІАЛ», одержувач є ТОВ «Волінторг».

Встановлено, що 02 квітня 2021 відділом ВМО№1 митним постом «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби під час здійснення митних формальностей за МД № UA500020/2021/009644 при перевірці правильності ксасифікації та кодування товарів з урахуванням фактично встановлених відомостей під час проведення митного огляду товарів було прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2021, згідно якого заявлений за МД №UA500020/2021/009644 товар №4 визначено як Huggle hoodie толстовки з капюшоном трикотажні унісекс з синтетичних волокон (100% поліестер) для дорослих та дітей в асортименті», який у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено класифікувати за кодом УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 12%, рівень митної вартості згідно жданих наявних в ЄАІС Держмитслужби України (ідповідно до службової записки Управління адміністрування митних платежів митної вартості та класифікації товарів від 06 квітня 2021 №7.10-15-02/202) становить від 7,52 до 973 доларів США/кг нетто та від 2,50 до 146 доларів США/шт.) (а.с.77-78).

Відповідно до службової записки митного поста «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби від 06 квітня 2021 №7.10-28.1-01/30 сума митних платежів, які підлягають обов`язкової сплаті у разі переміщення через митний кордон України даного товару становить 85124,10 грн., тобто різниця в нарахуванні податків становить 42006,26 грн. (а.с. 26-28).

Встановлено, що 08 квітня 2021 року державним інспектором відділу оперативного реагування №1 УЗПМП Одеської митниці Держмитслужби Осипенко Є.О. стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0432/50000/21, а саме за вчинення дій, спрямованих на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 42006,26 грн., чим скоєно порушення митних правил, пердбачене ст.485 МК України (а.с. 29-33).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно із ч. 6 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із п.п.г п.5 ч.8 ст.257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари - код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про митний тариф України".

Згідно ст.266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України, у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України сплатити митні платежі. Для належного виконання цих обов`язків декларанту надано право перед початком декларування провести фізичний огляд, товару брати проби та зразки товарів. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України саме декларант несе у повному обсязі відповідальність за вчинення порушення митних правил.

Частиною 8 ст. 264 Митного Кодексу України передбачено, що з моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

З матеріалів справи вбачається, що в квітні 2021 року Одеською митницею ДФС на ім`я ОСОБА_1 було направлено лист з повідомленням про заведення стосовно нього справи про порушення митних правил №0432/50000/21 від 08 квітня 2021року за ст. 485 МК України, її розгляд та з пропозицією надати в термін до 30 квітня 2021 року пояснення, заперечення, документи, або інші докази, що стосуються справи (а.с. 81-82).

Матеріали справи не містять доказів отримання позивачем даного листа.

13 травня 2021 року заступником начальника Одеської митниці ДФС Авдєєвим Е.С. було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0432/50000/21, розпочатої 08 квітня 2021 року, за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 126018,78 гривень (а.с. 83-87).

З змісту постанови Одеської митниці ДФС за №0432/50000/21 від 13 травня 2021 року вбачається, що згідно службової записки митного поста «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби від 06 квітня 2021року №7.10-28.1-01/30 сума митних платежів повинна становити 85124,10 грн., у той час як за митною декларацією «ІМ 40 ДЕ» № UA 500020/2021/009644 від 17 березня 2021 року сплачено 43118,84 грн. Розмір не сплачених митних платежів становить 42006,26 грн.

Відповідно до графи №54 відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України за митною декларацією «ІМ 40 ДЕ» від 17 березня 2021року № UA500020/ 2021/009644 є директор ТОВ «Волінторг» ОСОБА_1 , який відповідно до вимог ст. 266 МК України несе у повному обсязі відповідальність, передбачену МК України.

Згідно ч. 4 ст. 69 МК України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною 6 ст. 69 МК України встановлено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органом доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів рішення про класифікацію цих товарів було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частина 2 ст. 53 МК України визначає документи, що підтверджують митну вартість товарів.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 3 статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно із ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Статтею 488 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

У відповідності до ч. 1 ст. 497 МК України, у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.

Згідно ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил в органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, чинним на час виникнення спірних відносин МК України визначено порядок провадження у справі про порушення митних правил, визначено зокрема право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знати про час та місце розгляду справи, брати участь у розгляді справи, подавати пояснення та заперечення.

Також, МК України визначено єдину обов`язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: розгляд справи може відбуватись за відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише в разі, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Встановлено, що постанова за №0432/50000/21 від 13 травня 2021 року була складена за відсутності позивача, доказів на підтвердження своєчасного його сповіщення про місце і час розгляду справи суду не надано, що свідчить про порушення посадовою особою відповідача порядку розгляду справи, з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо застосування адміністративного стягнення.

Частиною першою ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі змісту диспозиції ст. 485 МК України випливає, що суб`єктивна сторона складу вказаного порушення обумовлює вчиненням декларантом умисних дій у вигляді, зокрема, заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та особливою метою - ухилення від сплати митних платежів.

Тобто, особа при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини. Правопорушення, передбачене ст. 485 МК України не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначенихв УКТ ЗЕД, згідно Митного кодексу України здійснюється митними органами з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Таким чином, факт невідповідності заявленого позивачем в декларації коду товару, коду, визначеному в подальшому митницею, сам по собі не може являтися доказом того, що дії декларанта були направлені на умисну недоплату податків та зборів.

Як встановлено судом, декларування товару позивачем здійснювалося у відповідності до вимог ст. ст. 257, 264 Митного кодексу України, на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар.

Разом з тим, відповідно до диспозиції ст. 485 Митного кодексу України передбачена відповідальність саме за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, а не безпосередньо за неправильне визначення такого коду.

Відповідно до «Інструкції про порядок заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документу», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року № 651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 року за N 1372/21684) декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації.

Тобто, декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТ ЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 31 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД.

При цьому, орган доходів і зборів зобов`язаний здійснювати перевірку правильності класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД та у разі виявлення порушень правил класифікації товарів має право самостійно класифікувати заявлені товари і його рішення з даних питань є обов`язковим для митних цілей. Само по собі порушення правил класифікації товарів не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність.

Неправильне визначення позивачем коду товару згідно з УКТ ЗЕД відбулось у складному випадку класифікації товарів, оскільки потребувало додаткової інформації та спеціальних технічних знань, що вбачається виходячи із направлення відомостей про товар митницею до відділу кодування та класифікації товарів.

Таким чином, сам факт помилки у визначенні коду за УКТ ЗЕД без зазначення неправдивих відомостей, необхідних для визначення цього коду, не може бути безумовним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

З досліджених матеріалів справи, а також наданих сторонами письмових доказів суд приходить до висновку, що позивачем у поданій декларації не було зазначено неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, а також не було надано документів, які б містили невірні відомості.

Отже, згідно із положенями ч. 5 ст. 69 та ст. 485 МК України дії позивача не містять складу адміністративного правопорушення. Також, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що дії позивача були спрямовані саме на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, так як позивачем не було подано митному органу неправдивих відомостей, необхідних для визначення вартості товару, декларування товару здійснювалось на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар, при цьому, сам по собі факт невірного визначення вартості товару, за умови не подання декларантом неправдивих відомостей, необхідних для визначення вартості товару, не створює склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Враховуючи наведене, зазначення невірної вартості товару в декларації, як було встановлено Одеською митницею ДФС, не може бути доказом того, що дії позивача були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу, оскільки відповідач не надав доказів того, що саме позивач зазначив невірну вартість товару в декларації.

На підставі досліджених по справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи 09 квітня 2021 року ОСОБА_1 була подана нова декларація № UA500020/2021/012313, за якою товар цього ж дня випущений у вільний обіг зі сплатою митних платежів відповідно до винесеного класифікаційного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

За змістом частини першої ст. 9 та ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 529 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі ч. 6 ст. 530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303А, п. 2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивач не вчинив жодних умисних дій щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, тому з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, а тому оскаржувана постанова від 13 травня 2021 року №0432/50000/21 підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. 4, 53, 57, 71, 292, 485, 494, 495, 498, 529, 530, 531 Митного кодексу України, ст. ст. 2, 5, 9, 20, 238, 242, 245, 250, 257, 260, 261, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про скасування постанови та закриття провадження у справі про порушення митних правил задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці Державної фіскальної служби України від 13 травня 2021 року у справі про порушення митних правил №0432/50000/21, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 126018,78 грн., провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 04 листопада 2021 року.

Суддя: О.М. Сегеда