Справа № 160/14822/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 жовтня 2021 року Справа № 160/14822/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., перевіривши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.12.2019 року № 117 про анулювання ліцензії на продаж алкогольних виробів у частині, яка стосується ФОП ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 000022/04-36-32-02/ НОМЕР_1 від 28.01.2020 року про застосування фінансових санкцій у сумі 6 800, 00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року позовну заяву залишено без руху, та встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення її недоліків шляхом зазначення дати отримання оскаржуваних рішень та доказів які підтверджують дану обставину, зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до суду та наданням доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Позивачем було отримано копію зазначеної ухвали, та на її виконання направлено заяву про усунення недоліків, в якій заявлено клопотання про поновлення строку для звернення до суду у зв`язку з поважністю його пропуску.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначив, що адвокат Морозов В.Ю. діючи в інтересах ФОП ОСОБА_1 ініціював подання адвокатського запиту з метою отримання інформації стосовно законності підстав накладення санкцій відносно ФОП ОСОБА_1 та у разі відсутності підстав застосування таких санкцій скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.12.2019 року № 117 про анулювання ліцензії та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про застосування штрафу у сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп., однак Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не дало чіткої відповіді на вказаний запит та не навело достатніх підстав для застосування санкцій по відношенню до ФОП ОСОБА_1 , вказавши лише те, що розпорядження та рішення є цілком законними та підстави їх скасування відсутні. Отже, позивач вважає, що саме дата- 29.07.2021 року є датою коли ФОП ОСОБА_1 дізнався про наявне розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.12.2019 року № 117 про анулювання ліцензії та рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про застосування штрафу у сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп., саме відповідь на адвокатський запит послугувала повідомленням та отриманням зазначених вище документів.

Вирішуючи вказане клопотання суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження в поданій позовній заяві є розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.12.2019 року № 117 та рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 000022/04-36-32-02/ НОМЕР_1 від 28.01.2020 року.

Позивач з даною позовною заявою звернувся лише 27.08.2021 року оскаржуючи рішення суб`єкта владних повноважень від 13.12.2020 року та від 28.01.2020 року, що свідчить про пропуск ним шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому, позивачем в адміністративному позові не було зазначено коли він дізнався про порушення його прав, свобод чи інтересів, а саме: коли позивачем були отримані оскаржувані рішення.

Водночас, з наданого позивачем на виконання вимог ухвали суду від 31.08.2021 року клопотання про поновлення строку для звернення до суду, теж неможливо встановити коли позивач дізнався про порушення його прав, свобод чи інтересів, оскільки позивачем знову не було зазначено дати отримання оскаржуваних рішень та не надано доказів які підтверджують дану обставину.

В наданому клопотанні позивач зазначає, що дата отримання відповіді на адвокатський запит 29.07.2021 року і є датою коли ФОП ОСОБА_1 дізнався про оскаржувані рішення та їх отримав. Позивач звертає увагу, що датою коли він дізнався про оскаржувані рішення є саме 29.07.2021 року, оскільки до цього вбачалось, що оскаржувані рішення та розпорядження будуть скасовані через наявність рішення по справі №216/7851/19 та необхідності оскаржувати їх до Дніпропетровського окружного адміністративного суду не виникне. Доказом того, що ФОП ОСОБА_1 дізнався про наявне розпорядження та рішення є відповідь на адвокатський запит від 29.07.2021 року.

Вирішуючи питання наявності поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами, суд зазначає наступне.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оціночні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено обов`язок позивача у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду надати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, судом при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, обов`язково з`ясовується день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів з яким пов`язується відлік строку звернення до суду.

Згідно частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

В даному випадку, позивачем датою отримання оскаржуваних рішень зазначено 29.07.2021 року - дату отримання відповіді на адвокатський запит.

Однак, з тексту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач був обізнаний про існування таких рішень, які він не оскаржував оскільки чекав на розгляд справи №216/7851/19.

Також позивачем було зазначено, що направлення адвокатського запиту представником позивача адвокатом Морозовим В.Ю. було спрямоване на отримання інформації стосовно законності підстав накладення санкцій відносно позивача та у разі їх відсутності скасування оскаржуваного розпорядження від 13.12.2019 року та рішення про застосування штрафу.

Надаючи оцінку наведеним обставинам суд зазначає, що вони не відносяться до поважних причин пропуску строку звернення до суду, оскільки наявність на розгляді в провадженні іншого суду адміністративної справи, рішення в якій може слугувати доказом правомірності оскаржуваних рішень, не перешкоджала зверненню позивача до адміністративного суду з даним позовом.

В свою чергу, направлення адвокатського запиту з вимогами про отримання інформації стосовно законності підстав накладення санкцій відносно позивача та у разі їх відсутності скасування оскаржуваного розпорядження від 13.12.2019 року та рішення про застосування штрафу не є способом адміністративного оскарження, а дата відповіді на такий запит не вважається датою з якої позивач дізнався про порушення своїх прав та початком відліку строку звернення до суду.

При цьому, відповідь на запит позивача від 29.07.2021 року надана Головним Управлінням ДПС у Дніпропетровській області 03.08.2021 року за №55615/6/04-36-09-03-10 не містить посилань на направлення разом з нею копій оскаржуваних рішень відповідача, а навпаки містить інформацію про обізнаність позивача про існування таких рішень.

Окрім того, позивачем на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом надано ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справах №160/2750/21, №160/4578/21, з яких вбачається, що позивач з даними позовними вимогами звертався 24.02.2021 року та 26.03.2021 року, що протирічить зазначеній позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду даті коли він дізнався про порушення свої прав та отримав оскаржувані ним рішення, а саме 29.07.2021 року.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позивачем не наведено підстав поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом та не надано доказів, що підтверджують їх існування.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Отже, суд доходить висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 30.08.2021 року та не усунуто недоліки зазначені в ній.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною в позовній заяві адресою.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська