Справа № 460/2425/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2021 року м. Рівне№460/2425/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач), в якому просить суд (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог):

1) визнати протиправними дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії в розмірі 53% відповідних сум грошового забезпечення та відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії відповідно до статей 12, 13, 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням встановленої вислуги років на день звільнення в календарному обчисленні - 27 років 17 днів.

2) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку призначеної позивачу пенсії у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №393 з врахуванням у розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням у відповідності до довідки ГУ ДФС у Рівненській області "Про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.08.2018 по 16.09.2020 року" №43/43-97-09-27 від 20.08.2021 року.

3) зобов`язати відповідача призначити позивачу з 18.09.2020 відповідно до статей 12, 13, 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням встановленої вислуги років на день звільнення в календарному обчисленні - 27 років 17 днів, пенсію в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням у відповідності до довідки ГУ ДФС у Рівненській області "Про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.08.2018 по 16.09.2020 року" №43/43-97-09-27 від 20.08.2021 року.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що позивач проходив службу в підрозділах податкової міліції територіального органу доходів та зборів Рівненської області. На підставі наказу ДФС України від 15.09.2020 № 1319-о позивача було звільнено зі служби через хворобу. При цьому, згідно з наказом Головного управління ДФС у Рівненській області від 16.09.2020 № 66-о, позивачу станом на день звільнення була встановлена наступна вислугу років: в календарному обчисленні - 27 років 17 днів; в пільговому обчисленні - 27 років 17 днів. У вересні 2020 року Головне управління ДФС у Рівненській області скерувало відповідача подання та відповідні матеріали щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років. За результатами опрацювання названих матеріалів, пенсійний орган призначив позивачу пенсію з врахуванням 28 років страхового стажу, в тому числі 23 років вислуги, як звільненому у запас полковнику ДФС України, в розмірі 53 % відповідних сум грошового забезпечення. В грудні 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії відповідно до ст.12, 13, 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням встановленої вислуги років на день звільнення, а саме в календарному обчисленні - 27 років 17 днів. Однак, відповідач відмовив у проведенні перерахунку розміру пенсії. Крім того, позивач зазначає, що в судовому порядку стягував з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.10.2014 по дату фактичного поновлення на роботі. З огляду на зазначене, повний розрахунок при звільненні було проведено лише в березні - квітні 2021, що призвело до не включення до розрахунку призначеної пенсії додаткових видів грошового забезпечення за повні 24 клендарні місяці перед звільненняс та суттєво зменшило розмір нарахованої пенсії.

Позивач не погоджується з такими діями пенсійного органу та вважає їх протиправними, оскільки положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, станом на день призначення йому пенсії, чітко визначено його право на отримання пенсії в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення з огляду на наявність у нього вислуги років в розмірі повних 27 календарних років. А також вважає, що розмір пенсії повинен був розхраховуватись з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням у відповідності до довідки ГУ ДФС у Рівненській області "Про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.08.2018 по 16.09.2020 року" №43/43-97-09-27 від 20.08.2021 року.

За наведених обставин, позивач просить задовольнити позов повністю.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній не визнає позовні вимоги. На обґрунтування своїх заперечень зазначає, що за наслідками розгляду документів, наданих уповноваженим органом для призначення позивачу пенсії за вислугу років, було встановлено, що на момент звільнення останній мав 23 роки календарної вислуги. Відтак, пенсію призначено позивачу з врахуванням страхового стажу в розмірі 28 років, наявного на момент призначення, яких 23 роки вислуги, а саме страховий стаж 25 років 50 % + (1*3) = 53 % сум грошового забезпечення. Крім того, відповідач повідомив про відсутність підстав для зарахування до вислуги років періоду роботи позивача з 30.10.2014 по 06.06.2020, оскільки відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) слідує, що позивач працював на роботах, які не відносяться до посад, що дають право на зарахування таких періодів до вислуги років, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та визначення відсотку грошового забезпечення, що враховується при обчисленні розміру пенсії. З огляду на вказане, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 05.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач проходив службу в органах податкової міліції.

Згідно з наказом ДФС України від 15.09.2020 № 1319-о, ОСОБА_1 , заступника начальника управління начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Головного управління Міндоходів у Рівненській області, було звільнено з посади та податкової міліції в запас Збройних сил України за підпунктом «б» (через хворобу) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114.

Наказом Головного управління ДФС у Рівненській області від 16.09.2020 № 66-о позивачу оголошено наказ ДФС України від 15.09.2020 № 1319-о. У пункті 2 вказаного наказу встановлено, що вислуга позивача на день звільнення складає: в календарному обчисленні 27 років 00 місяців 17 днів, в пільговому обчисленні 27 років 00 місяців 17 днів; в органах податкової міліції 23 роки 08 місяців 18 днів.

В подальшому, Головне управління ДФС у Рівненській області направило до відповідача подання та відповідні матеріали щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років. Вказане не заперечується учасниками справи за змістом заяв по суті та підтверджується матеріалами справи.

За результатах опрацювання матеріалів, наданих Головним управлінням ДФС у Рівненській області, відповідачем була сформована пенсійна справа № та з 18.09.2020 призначено позивачу пенсію за вислугу років в розмірі 53 % відповідних сум грошового забезпечення.

28.12.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії відповідно до статей 12, 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням встановленої позивачу на день звільнення вислуги років в календарному обчисленні - 27 років 00 місяців 17 днів, у відсотковому відношенні 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Листом від 12.02.2021 за № 803-10053/Д-03/8-1700/21 відповідач відмовив позивачу в проведенні перерахунку розміру пенсії, мотивуючи таке своє рішення тим, що розмір пенсійної виплати на рівні 53 % відповідних сум грошового забезпечення був визначений у відповідності до статей 12, 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням 28 років страхового стажу, в тому числі 23 років вислуги (що підтверджено наказом від 16.09.2020), як звільненому у запас полковнику ДФС України.

Водночас, відповідач поінформував, що до вислуги років управлінням ДФС у Рівненській області на виконання постанови Верховного Суду від 03.06.2020 по справі № 817/3431/14, зараховано період перебування позивача у вимушених прогулах з 30.10.2014 по 06.06.2020. Однак, протягом періоду, що зарахований до вислуги років на виконання вказаного судового рішення Верховного Суду, за даними персоніфікованого обліку позивач працював на посадах в інших організаціях, тому розрахунок розміру пенсії проведено з врахуванням 28 років страхового стажу.

Крім того, судом встановлено, що при звільненні позивача з органів податкової міліції, останньому не була виплачена заробітна плата за період вимушеного прогулу з 30.1.2014 по дату поновлення в органах податкової міліції.

Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року в справі №817/3431/14 позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Рівненській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено повністю. Стягнуто з Головного управління ДФС у Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 428058,60 грн. (сума визначена без виключення сум відрахування на податки).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі № 817/3431/14 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Стягнуто з Головного управління ДФС у Рівненській області на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 779976 грн 60 коп. без врахування обов`язкових до сплати платежів.

Повний розрахунок позивач отримав в березні-квітні 2021 року, що в свою чергу призвело до визначення розміру пенсії позивача без врахування додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням.

27.08.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням у відповідності до довідки ГУ ДФС у Рівненській області "Про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.08.2018 по 16.09.2020 року" №43/43-97-09-27 від 20.08.2021 року.

Листом від 14.09.2021 за № 9205-9225/Д-03/8-1700/21 відповідач відмовив позивачу в проведенні перерахунку розміру пенсії.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 2262-XII, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-XII, пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 17-1 Закону № 2262-XII).

Так, пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.1998 № 1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» установлено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114; поширити на осіб начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей"; для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, поліцейським, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, особам начальницького складу податкової міліції крім служби та часу, передбачених зазначеною постановою, до вислуги років зараховується служба в податковій міліції (органах податкової поліції) на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393).

Відповідно до абзацу восьмого пункту 1 Постанови № 393, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах внутрішніх справ, Службі безпеки, Національній поліції, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу.

Суд зазначає, що основним мотивом відмови пенсійного органу у перерахунку пенсії позивачу було те, що період вимушеного прогулу останнього з 30.10.2014 по 06.06.2020 не зараховується до вислуги років для призначення пенсії згідно з Законом № 2262-XII, у зв`язку з чим вислуга років останнього в календарному обчислені, на думку відповідача, становить 23 роки.

Разом з тим, суд не може погодитися з таким твердження відповідача.

Так, вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Моментом, з якого незаконно звільненого працівника необхідно вважати поновленим на роботі рішенням суду визначено день видання наказу про звільнення, а не день винесення судом рішення.

Тобто, весь час вимушеного прогулу зараховується до трудового стажу і за весь цей час на користь працівника стягується грошове забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 по справі № 200/1085/19-а.

Судом встановлено, що постановою Верховного Суду у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 03.06.2020 по справі № 817/3431/14 (адміністративне провадження № К/9901/1400/18), частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , а саме: постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 04.12.2014, ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2015 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовну заяву ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ Голови Комісії з реорганізації Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 № 2174-о «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Головного управління Міндоходів у Рівненській області з 30.10.2014; адміністративну справу № 817/3431/14, у частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, направлено на новий судовий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин вищенаведеним судовим рішенням щодо протиправності наказу про звільнення позивача зі служби в органах податкової міліції та як наслідок його скасування, позивач вважається таким, що знаходився у вимушеному прогулі, що фактично прирівнюється до проходження служби в органах податкової міліції.

Таким чином, суд вважає, що спірний період часу перебування позивача у вимушеному прогулі з 30.10.2014 по 06.06.2020, підлягають зарахуванню відповідачем до вислуги років.

А тому за встановлених судом обставин справи, в контексті спірних правовідносин, вислуга років ОСОБА_1 станом на день звільнення з органів податкової міліції в календарному обчисленні становила 27 років 00 місяців 17 днів, що стверджується наявними в матеріалах справи копіями наказу Головного управління ДФС у Рівненській області від 16.09.2020 № 66-о та аркушів трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-XII, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, частиною другою вказаної статті встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що пенсія за вислугу років мала бути призначена позивачу в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення (50 % (за 20 років вислуги) + (7 (7 років вислуги понад 20 років) х 3 %) = 71 %, що перевищує визначений частиною другою статті 13 Закону № 2262-XII поріг максимального розміру пенсії за вислугу років).

Щодо решти позовних вимог.

Частиною 1 статті 15 Закону №2011-XII визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови кму від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, відповідно Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Судом встановлено, що позивач, згідно довідки Головного управління ДФС у Рівненській області від 20.08.2021 №43/43-97-09-27 за період з 01.10.2018 року по 30.09.20250 року отримував додаткові види грошового забезпченння, на загальну суму 201987,15 грн., з якої нараховані і сплачені страхові внески.

Враховуючи наведене, суд вважає, що отримувані позивачем згідно з довідкою про додаткові види грошового забезпечення кошти, на які було нараховано страхові внески у формі єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування повинні бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що наведені відповідачем у листі підстави для відмови позивачу у перерахунку його пенсії є протиправними.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача документально підтвердженні виплати по сплаті судового збору в сумі 908, 00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії в розмірі 53 % відповідних сум грошового забезпечення та відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії відповідно до статей 12, 13, 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням встановленої на день звільнення вислуги років в календарному обчисленні 27 років 00 місяців 17 днів.

Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку призначеної позивачу пенсії у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №393 з врахуванням у розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням у відповідності до довідки ГУ ДФС у Рівненській області "Про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.08.2018 по 16.09.2020 року" №43/43-97-09-27 від 20.08.2021 року.

Зобов`язати відповідача Головне управління вислуги років в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 18.09.2020 відповідно до статей 12, 13, 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням встановленої вислуги років на день звільнення в календарному обчисленні - 27 років 17 днів, пенсію в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням у відповідності до довідки ГУ ДФС у Рівненській області "Про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.08.2018 по 16.09.2020 року" №43/43-97-09-27 від 20.08.2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 908грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 02.11.2021.

Суддя В.В. Щербаков