Справа № 308/14571/21
Суддя: Шумило Н. Б.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Шумило Н.Б.
за участю секретаря судового засідання Луцак В.Я.
перекладача Чаудхарі Тарун
представника позивача Кудренка В.О.
відповідача Гагандіп (GAGANDEEP)

представника відповідача -адвоката Миня Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду із позовом до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів), про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач 01 листопада 2021 року о 21:10 був виявлений та затриманий складом резерву 2-ї черги на ділянці відповідальності віпс «Оноківці» впс «Ужгород» в районі 270-271 прикордонних знаків, близько 900 м. до лінії державного кордону при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб. Оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України, передбачені п.п. 16-19 та 20 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст.8 Закону України «Про прикордонний контроль» у відповідача відсутні. В подальшому відповідно до вимог ст.263 КУпАП відповідач був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Позивач вказує, що своїми діями відповідач порушив вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон», відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП. Зазначає, що між Україною та Республікою Індія Угоду про реадмісію осіб не укладено. Просив врахувати наступні обставини справи: відповідач вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що виразилось у спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб, скориставшись своїм правом перебувати на території України з метою потрапити до країн Європейського Союзу, оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України, у нього відсутні, Україну використав як транзитну країну та будь які законні підстави перебувати на території України відсутні.
Представником відповідача адвокатом Миня Г.І. подано відзив на адміністративний позов, у якому зазначає, що відповідач не визнає заявленого позову.

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав у повному обсязі, пояснення надав аналогічні викладеним та просив позов задовольнити. Вказав, що відповідач порушив законодавство України та був виявлений та затриманий при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб. Чинні документи, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні, вилучена при затриманні відповідача посвідка на тимчасове проживання з 01.10.2021 нечинна, не дає права на виїзд з України. На даний час вчиняються дії щодо ідентифікації відповідача.
Відповідач Гагандіп (GAGANDEEP) в судовому засіданні через перекладача, пояснив, що позов не визнає, просив дати можливість навчатися і працювати в Україні. Також зазначив, що в Україні перебуває впродовж 4 місяців, проживає та навчається в м. Києві, має паспорт та чинну візу на перебування в Україні, які знаходяться у друга в м. Києві. Також вказав, що намагався перетнути кордон, щоб потрапити в країни ЄС та там працювати.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечила щодо позову, зазначила, що у її довірителя є бажання навчатися в Україні, крім цього, він повідомив суду, що має паспорт та чинну візу, які знаходяться у його друга. Вважає, що підстав для його затримання немає.
Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів) о 21 год. 10 хв. 01 листопада 2021 року був затриманий строком до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення, у зв`язку із вчиненням правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме о 21 год. 10 хв. 01 листопада 2021 року був виявлений та затриманий складом резерву 2-ї черги на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Оноківці» відділу прикордонної служби «Ужгород» на напрямку 270-271 прикордонних знаків, близько 900 м. до державного кордону України при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску, в складі групи осіб (7 чоловік). Своїми діями порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».
Згідно протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 01.11.2021 року під час особистого огляду,огляду речей відповідача Гагандіп виявлено та вилучено для тимчасового зберігання посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 .
В судовому засіданні представником позивача було долучено копію посвідки № НОМЕР_2 від 24.05.2021 року, з якої вбачається, що датою закінчення строку дії є 01.10.2021 року.
02.11.2021 року позивачем було проінформовано Посольство Індії в Україні про затримання відповідача GAGANDEEP, ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено, що підставою затримання було вчинення відповідачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

94 прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України листом від 02 листопада 2021 року за №21-1214 було проінформовано Центральне міжрегіональне управління ДМС у м.Києві та Київській області про затримання відповідача GAGANDEEP, ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підстави затримання, просили надати інформацію про законність перебування відповідача на території України та в разі наявності посвідок на тимчасове проживання, розглянути питання про скасування посвідок на тимчасове проживання в Україні.
Згідно відповіді Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області №8010.6.7-51791/80.1-21 від 03.11.2021 року громадянин Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 терміном дії до 01.10.2021 року. 30.09.2021 ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 на підставі пп.2 п.63 Порядку.
Позивач звернувся до Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» із запитом від 02.11.2021 року №21-1215, в якому просив підтвердити чи спростувати інформацію про те, чи являється відповідач студентом їхнього навчального закладу, просив надати копію наказів про зарахування (відрахування) у разі його навчання та пропонував вжити заходів щодо його відрахування з навчального закладу у зв`язку із порушенням законодавства України.
Згідно відповіді Закладу вищої освіти Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» від 04.11.2021 Гагандіп, ІНФОРМАЦІЯ_2 відрахований з Університету "Україна", наказ від 31.08.2021р., №1716-С.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації.
При цьому, можливість звернення із таким позовом не пов`язана законодавцем саме із процедурами видворення іноземця чи особи без громадянства або передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Відповідно до п.1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012 (із змінами і доповненнями) якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.
Відповідно до пункту 12 розділу 2 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом МВС України № 748/288781 від 29 лютого 2016 року, іноземці та особи без громадянства утримуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства протягом строку, необхідного для виконання постанови суду, зокрема про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України.
Згідно з частиною тринадцятою статті 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Із долучених до матеріалів справи копії протоколу затримання від 01.11.2021 року та копії протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучених речей і документів від 01.11.2021 року вбачається, що при затриманні відповідача у нього було виявлено посвідку на тимчасове проживання №800208944 видана 24.05.2021 року.
Разом з тим, під час розгляду справи судом встановлено, що вказана посвідка була дійсна до 01.10.2021 року. Крім цього, 30.09.2021 така була скасована ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області на підставі пп.2 п.63 Порядку. Таким чином, суд вважає, що дана посвідка не є тим документом, що дає змогу достовірно ідентифікувати особу відповідача.
Пунктом 67 Порядку передбачено, що після закінчення строку дії посвідки іноземець та особа без громадянства зобов`язані в семиденний строк зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка здається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС.
Згідно пункту 68 Порядку іноземець або особа без громадянства, стосовно яких прийнято рішення про скасування посвідки, повинні здати посвідку, зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України в семиденний строк з дня отримання копії такого рішення (крім випадку, визначеного підпунктом 6 пункту 63 цього Порядку).
Згідно з ч. ч.2, 3 ст.25 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.
Пунктом 14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;
Таким чином, відповідачу було достовірно відомо, що строк дії його посвідки закінчується 01.10.2021 року та повинен був в семиденний строк виїхати за межі України, проте вказаних дій ним вчинено не було. Також, під час розгляду судової справи не було встановлено інших обставин, які б підтверджували, що існують передбачені ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстави для перебування іноземця на території України.
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 16 цього Закону, реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній за участю картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.
Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки, коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.
Згідно із ч. 4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
З аналізу викладеного слідує, що підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України є наявні обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.
На час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність законних підстав для перебування відповідача на території України, з матеріалів справи слідує, що відповідач був виявлений та затриманий в межах 900 м. до державного кордону України при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску, в складі групи осіб (7 чоловік), своїми умисними діями порушив законодавство України.
При затриманні у відповідача були відсутні документи, що дають право на в`їзд та виїзд з території України. У судовому засіданні відповідач та його представник зазначали, що у нього наявний паспортний документ із чинною візою та такий знаходиться у друга у м. Києві, разом із тим, жодних доказів на підтвердження зазначеного суду надано не було.
Таким чином під час розгляду справи не було встановлено наявності у відповідача належного паспортного документу для виїзду з території України, на підставі якого він може вибути з території України в добровільному порядку.
Між Україною та Республікою Індія угоди про реадмісію не укладено.
Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач, відноситься до осіб, яким надано статус біженця і є особою, яка потребує додаткового захисту, останній не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Таким чином, враховуючи що відповідач був затриманий без чинних документів, що дають право на виїзд з території України, при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску, в складі групи осіб, на час розгляду справи у відповідача документи, які дають право на перебування на території України, та за допомогою яких він може самостійно покинути територію України, відсутні, процедура ідентифікації відповідача не завершена, тому суд приходить до висновку, про підставність позову та його задоволення.
Згідно ч.ч. 11, 13 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 289, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, задовольнити.
Затримати громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 04.11.2021 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Н.Б. Шумило