Справа № 420/18365/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 листопада 2021 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., вивчивши матеріали позовної заяви Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи ОСОБА_1 , в якій позивач просить:

визнати неправомірними дії Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

зобов`язати Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відновити виконавче провадження № 47225900 за заявою Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області №496/736/15-ц вiд 18.03.2015 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 426143,87 грн.

Ухвалою суду від 11.10.2021 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк на усунення недоліків.

На виконання ухвали про усунення недоліків позивач подав уточнений адміністративний позов, в якому вимоги виклав в наступному вигляді:

визнати протиправними дії Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо закриття виконавчого провадження № 47225900 за заявою Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області №496/736/15-ц вiд 18.03.2015 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 426143,87 грн.;

зобов`язати Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відновити виконавче провадження № 47225900 за заявою Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області №496/736/15-ц вiд 18.03.2015 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 426143,87 грн.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом

Розглянувши позовну заяву подану на виконання ухвали суду від 11.10.2021 року та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено главою 2 розділу І КАС України.

Відповідно до норми п.3 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 1 ст.74 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 ст.74 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Критеріями визначення юрисдикції суду щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем оскаржуються дії Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо закриття виконавчого провадження № 47225900 за заявою Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області №496/736/15-ц вiд 18.03.2015 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 426143,87 грн.

Разом з цим суд зазначає, що зі змісту доданої до позовної заяви документів вбачається, що виконавче провадження № 47225900 відкрито на підставі виконавчого листа Біляївського районного суду Одеської області №496/736/15-ц, виданого 09.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області заборгованості у розмірі 426143,87 грн.

В свою чергу можливість оскарження таких дій державного виконавця передбачена статтею 447 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 448 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21 грудня 2010 року ).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України вказав, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі Занд проти Австрії (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін судом, встановленим законом у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.2, 4, 6, 19, 170, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутись зі скаргою на рішення та дії державного виконавця до Біляївського районного суду Одеської області відповідно до ст.ст. 447, 448 ЦПК України.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.А. Радчук