Справа № 200/8709/21
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 р. Справа№200/8709/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

при секретарі судового засідання Радченко Д.Д.

за участю представників сторін:

від позивача Брацило Р.Л.

від відповідача Івасюк Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Кнауф Гіпс Донбас

про стягнення адміністративно господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю Кнауф Гіпс Донбас про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році, в розмірі 836189 грн. 19 коп. та пені в розмірі 14048 грн. 16 коп.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що в порушення ст. 18, 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відповідач, який має середньооблікову чисельність штатних працівників 407 осіб, не забезпечив у 2020 році виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю.

Вказує, що роботодавець самостійно розраховав та визначив середньооблікову кількість штатних працівників, яка склала - 360 осіб, кількість осіб з інвалідністю - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» - 14 осіб та середньооблікову кількість штатних працівників на підприємстві, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 14 осіб, що суперечить інформації, яка отримана відділенням Фонду від ГУ ПФУ в Донецькій області, згідно якої кількість штатних працівників товарства 407 осіб.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав на його безпідставність та зазначив, що при розрахунку кількості робочих місць для осіб з інвалідністю відповідач виключав робочі місця, які пов`язані зі шкідливими та небезпечними умовами праці на підставі листа Державної служби України з питань праці від 18.05.2016 року № 5507/2/4.2-ДП-16, згідно якого при визначенні нормативу для працевлаштування інвалідів слід враховувати лише ту кількість робочих місць, які не пов`язані зі шкідливими важкими та небезпечними умовами праці.

Вказує на те, що норматив робочих місць розраховувався з кількості робочих місць зі звичайними умовами праці (360 осіб) та становив 14 робочих місць, тому вважає, що позивач використав дані ГУ ПФУ, які не можуть використовуватись для визначення середньооблікової чисельності штатних працівників.

Враховуючи наведене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні доводи позовної заяви підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів адміністративного позову заперечував, просив в задоволені позовних вимог відмовити з підстав, викладених в запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, заслухавши представників сторін, суд з`ясував наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Донбас», , юридична адреса: 84546, Донецька обл., м. Соледар, вул. Володарського, 1, є юридичною особою, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно звіту ТОВ «Кнауф Гіпс Донбас» від 18.02.2021 року, який поданий до Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2020 рік за формою № 10-ПОІ середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу складала 360 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність складала 14 осіб, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» складала 14 осіб (а.с. 9).

Згідно листа Бахмутського міського центру зайнятості від 28.05.2021 року № 05/1246-2021 Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів повідомлене, що ТОВ «Кнауф Гіпс Донбас» протягом 2020 року надавало звіти за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» у січні, березні, червні, липні та жовтні 2020 року. Серед осіб з інвалідністю, які перебували на обліку у Бахмутському міському центрі зайнятості як безробітні, та відповідали вимогам роботодавця, претендентів на вакансію не було та для працевлаштування до ТОВ «Кнауф Гіпс Донбас» не направлялися, відмови у працевлаштуванні з боку роботодавця відсутні (а.с.17).

Як встановлено судом та підтверджене матеріалами справи, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.06.2021 року № 0500-2009-8/15045 Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів повідомлене, що за даними інформаційних баз даних ПФУ по страхувальнику ТОВ «Кнауф Гіпс Донбас» наявна інформація за 2020 рік: середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу становила: за січень 2020 року складала 406 осіб, з яких 14 осіб з інвалідністю; за лютий 2020 року складала 406 осіб, з яких 14 осіб з інвалідністю; за березень 2020 року складала 407осіб. з яких 13 осіб з інвалідністю: за квітень 2020 року складала 407 особа, з яких 13 осіб з інвалідністю; за травень 2020 року складала 405 осіб, з яких 13 осіб з інвалідністю; за червень 2020 року складала 407 осіб, з яких 13 осіб з інвалідністю; за липень 2020 року складала 407 осіб, з яких 13 осіб з інвалідністю; за серпень 2020 року складала 411 осіб, з яких 13 осіб з інвалідністю; за вересень 2020 року складала 407 осіб, з яких 13 осіб з інвалідністю; за жовтень 2020 року складала 407 осіб, з яких 13 осіб з інвалідністю; за листопад 2020 року складала 408 осіб, з яких 13 осіб з інвалідністю; за грудень 2020 року складала 407 осіб, з яких 12 осіб з інвалідністю (а.с.21).

Відповідно до розрахунку суми адміністративно господарських санкцій за нестворені робочі місця для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році середньорічна заробітна плата штатного працівника, який працює у відповідача складала 278729 грн. 73 коп., за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів нарахована сума адміністративно-господарських санкцій в розмірі 836189 грн. 19 коп. (а.с. 10).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положенням про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011 року № 129 передбачено, що Фонд соціального захисту інвалідів відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені.

Таким чином, позивач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно ч. 2 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі, у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

Відповідно до п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 року № 316 затверджена Форма звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", яка подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця.

Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в ч. 1 ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Нормами законодавства, які регулюють спірні взаємовідносини вбачається, що підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало інваліда з причин незалежних від нього, а саме: відсутність інвалідів, відмова інваліда від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню інвалідів.

Судом встановлено, що відповідач протягом 2020 року регулярно інформував державну службу зайнятості за місцем реєстрації про наявні вільні робочі місця і вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів, що підтверджується копіями звітності за формою № 3-ПН про наявність вакансій та в матеріалах справи відсутні докази безпідставної відмови інвалідам, які самостійно зверталися до відповідача з метою працевлаштування.

Наряду з викладеним, суд враховує наступне.

Як зазначалось раніше, за інформацією ГУ ПФУ в Донецькій області, яка сформована на підставі звітності підприємства про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ТОВ «Кнауф Гіпс Донбас» середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у 2020 році складала - 407 осіб, тоді як відповідачем наданий звіт до позивача, де зазначена кількість штатних працівників 360 осіб та кількість місць для осіб з інвалідністю 14, працевлаштовані у 2020 році 13 осіб.

Суд вважає необгрунтованим посилання відповідача на лист Державної служби України з питань праці від 18.05.2016 року № 5507/2/4.2-ДП-16, оскільки такий лист не є нормативно правовим актом та носить рекомендаційний характер.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем надані суду належні докази в підтвердження доводів адміністративного позову в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

В розумінні ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання про перерозподіл судових витрат не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (, юридична адреса: 87555, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Серова, буд. 1а) до Товариства з обмеженою відповідальністю Кнауф Гіпс Донбас (, юридична адреса: 84546, Донецька обл., м. Соледар, вул. Володарського, 1) про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році в розмірі 836189 грн. 19 коп. та пені в розмірі 14048 грн. 16 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кнауф Гіпс Донбас на користь Державного бюджету України (р/р UА0005134 Донецьке ГУК/Бахмутський р-н/50070000; ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37967785; МФО 899998; код платежу 50070000. ЄДРПОУ відділення Фонду (стягувача) 13492430) адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році в розмірі 836189 грн. 19 коп. та пеню в розмірі 14048 грн. 16 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні 20.10.2021 року проголошена вступна та резолютивна частина рішення, повний текст рішення виготовлений 29.10.2021 року.

Суддя Т.В. Давиденко