Справа № 440/9155/21
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/9155/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватне підприємство "Агроінвест-транзит", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

11.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Миргородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення 8 сесії 8 скликання Миргородської міської ради від 02.06.2021 №260 "Про відмову громадянам у наданні дозволів на розроблення документацій із землеустрою" у частині відмови гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності орієнтованою площею 2,0 га за адресою: Миргородська об`єднана територіальна громада (колишня Петріцівська сільська рада); зобов`язання Миргородської міської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності орієнтованою площею 2,0 га за адресою: Миргородська об`єднана територіальна громада (колишня Петріцівська сільська рада).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення відповідача про відмову позивачам у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою є протиправним, оскільки в ньому не наведено жодної з підстав для відмови, перелік яких визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

06.09.2021 до суду від Миргородської міської ради надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що рішенням від 02.06.2021 №260 правомірно відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою позивачу, оскільки, відповідно до договору оренди землі, бажана позивачами земельна ділянка перебуває в оренді ПП "Агроінвест-Транзит", а отже, в силу вимог статті 116 Земельного кодексу України, земельна ділянка може передатися у власність чи користування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом /а.с. 20-23/.

13.09.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначив, що перебування земельної ділянки в користуванні іншої особи, за наявності нотаріально засвідченої згоди цього землекористувача на вилучення земельної ділянки, не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою /а.с. 45-47/.

17.09.2021 до суду надійшли письмові пояснення від третьої особи ПП "Агроінвест-Транзит", в яких представник підприємства не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватне підприємство "Агроінвест-транзит" (вул. Залізнична, 8, с. Нижні Яреськи, Шишацький район, Полтавська область, 38034, ).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Миргородської міської ради про витребування доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

26.01.2021 між ГУ Держгеокадастру в Полтавській області та ПП "Агроінвест-транзит" (орендар) укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:005 загальною площею 32,5773 га. Право оренди ПП "Агроінвест-транзит" на вказану земельну ділянку зареєстровано 24.02.2021 /а.с. 35 - 36/.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:005 (площа 32,5773 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) перебуває у власності Миргородської міської ради /а.с. 35/.

06.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Миргородської міської ради зі заявою від 06.04.2021 (зареєстрована 06.04.2021 за вхід №6453) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Миргородської об`єднаної територіальної громади (колишня Петрівцівська сільська рада) /а.с. 25/.

До заяви додано копію паспорту та ідентифікаційного номера, копію довідки про наявність у державному земельному кадастрі відомостей про одержання у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації за певним видом її цільового призначення, графічний матеріал із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копія згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки, копія довіреності.

Рішенням восьмої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради "Про відмову громадянам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою" №260 від 02.06.2021 відмовлено, зокрема, ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: Миргородська Об`єднана Територіальна Громада (колишня Петрівцівська сільська рада), для ведення особистого селянського господарства, з метою оформлення права власності на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0000 га, у зв`язку з недотриманням вимог п. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, а саме: перебування земельної ділянки в оренді ПП "Агроінвест-Транзит" /а.с. 24/.

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - ЗК України).

Відповідно до статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997№280/97-ВР, питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 цього Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі частиною першою статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною п`ятою статті 116 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частини друга, третя статті 116 ЗК України).

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз викладених норм свідчить, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме, відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельному кодексі Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що оформлена рішенням восьмої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради №260 від 02.06.2021, обґрунтована перебуванням бажаної позивачами земельної ділянки в оренді ПП "Агроінвест-Транзит" згідно з договором оренди землі.

Вказана підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованою та не передбачена приписами частини сьомої статті 118 ЗК України.

Згідно з приписами статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у статті 126 ЗК України.

Аналіз положень статей 116, 118 ЗК України дає підстави стверджувати, що правові наслідки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є тотожними наслідкам передачі вказаної земельної ділянки у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували існування оформленого права власності третіх осіб на обрану позивачем для відведення земельну ділянку.

Доводи оскаржуваного рішення щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав перебування сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0005 в оренді ПП "Агроінвест-Транзит" суд оцінює критично, з огляду на надання заявником нотаріально засвідченої копії погодження землекористувача (письмова згода ПП "Агроінвест-Транзит" на вилучення частини земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0005) від 18.03.2021 відповідно до вимог частини шостої статті 118 ЗК України /а.с. 12/.

Посилання відповідача у відзиві на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0005 є сформованою, а тому, погодження відповідного землекористувача на вилучення земельної ділянки, що перебуває в його користуванні, має здійснюватися відносно всієї земельної ділянки, не можуть бути враховані судом, як обґрунтовані, так як вони не ґрунтуються на законі.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення восьмої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради №260 від 02.06.2021 "Про відмову громадянам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою" в частині відмови ОСОБА_1 у видачі дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства.

Однак, зважаючи на те, що Миргородською міською радою було прийнято рішення про відмову в наданні позивачам дозволу на розроблення проекту землеустрою без наведення (встановлення) вичерпних підстав для відмови, передбачених статтею 118 ЗК України, суд вважає необхідним зобов`язати Миргородську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Миргородської об`єднаної територіальної громади за рахунок земельної ділянки (кадастровий номер :00:007:0005), яка перебуває у користуванні ПП "Агроінвест-Транзит", та прийняти рішення по даній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Враховуючи повноваження та завдання суду, суд не вправі виходити за межі предмету доказування у справі та встановлювати чи існують інші, та якщо існують, то які саме, підстави для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а відтак, позовні вимоги про зобов`язання Миргородської міської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності орієнтованою площею 2,0 га за адресою: Миргородська об`єднана територіальна громада (колишня Петріцівська сільська рада) задоволенню не підлягають.

Належним способом захисту порушеного права позивача суд вважає зобов`язання Миргородської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.04.2021 року (зареєстровану 06.04.2021 вх. №6453) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Миргородської об`єднаної територіальної громади, та прийняти рішення по даній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору є протиправне рішення відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Миргородської міської ради (вул. Незалежності, 17, м. Миргород, Полтавська область, 37600, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватне підприємство "Агроінвест-транзит" (вул. Залізнична, 8, с. Нижні Яреськи, Шишацький район, Полтавська область, 38034, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення восьмої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради №260 від 02.06.2021 "Про відмову громадянам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою" в частині відмови ОСОБА_1 у видачі дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Миргородську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.04.2021 року (зареєстровану 06.04.2021 вх. №6453) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Миргородської об`єднаної територіальної громади, та прийняти рішення по даній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миргородської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол