Справа № 280/3787/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
04 листопада 2021 року Справа № 280/3787/21

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі №280/3787/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 09.02.2021 про відкриття виконавчого провадження №64428524 щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №2972 від 20.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем.

До закінчення розгляду справи представником позивача зазначено, що ним будуть подані докази на підтвердження вартості понесених судових витрат на професійну правничу допомогу протягом строків, встановлених ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України).

Відповідно до ч. 7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

28.10.2021 від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, просить: стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4600 грн.

Ухвалою від 28.10.2021 року призначено судове засідання для розгляду заяви на 04.11.2021.

03.11.2021 від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

У судове засідання 04.11.2021 представники учасників справи не прибули.

Від відповідача заяв/клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (відмову у стягненні витрат на правову допомогу) до суду не надходило.

За правилами, встановленими частиною 3 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на вищенаведені приписи, питання про ухвалення додаткового судового рішення розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 ст. 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем укладено з адвокатом Кальченко А.В. договір про надання правових послуг від 21.04.2021, предметом якого є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Пунктом 3.1 зазначеного договору визначено, що вартість послуг адвоката складає 600,00 грн. за одну годину роботи.

На підтвердження фактичного понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, до матеріалів справи надано копії:

акту виконаних робіт про надання правової допомоги від 27.10.2021 (зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції 1 год. 600,00 грн.; збір доказів: складання адвокатського запиту №14 від 30.04.2021 1 год. 600,00 грн.; ознайомлення з постановою про відкриття виконавчого провадження №АСВП 64428524 від 09.02.2021 та матеріалами виконавчого провадження за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження, вивчення судової практики 2 год. 1200,00 грн.; складання позовної заяви про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №АСВП 64428524 від 09.02.2021 2 год. - 1200,00 грн.; участь у судовому засіданні Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/3787/21 - 1000,00 грн.);

квитанція до прибуткового касового ордера №30 від 27.10.2021.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Проте, суд зазначає, що такі послуги як «зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції» «ознайомлення з постановою про відкриття виконавчого провадження №АСВП 64428524 від 09.02.2021 та матеріалами виконавчого провадження за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження, вивчення судової практики» є складовими частинами підготовки позовної заяви, що свідчить про відсутність підстав для їх відокремлення від послуги по складанню позовної заяви. Без узгодження правової позиції, ознайомлення з документами та проведенням їх аналізу неможливо надати послугу по складанню позову.

Крім того, суд зазначає, що розмір витрат за участь у судовому засіданні у сумі 1000,00 грн. не відповідає приписам п. 3.1 Договору від 21.04.2021, а тому є необґрунтованою. Обґрунтованою в даному випадку є розмір таких витрат, визначений зазначеним договором 600,00 грн.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Лавентс проти Латвії» наголосив, що відшкодовуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначено ЄСПЛ у п.268 Рішення по справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (Заява № 19336/04): «Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п.30, ECHR 1999-V).».

Аналогічну практику вирішення питання судових витрат застосовано ЄСПЛ у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пп.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, а також у справі «Неділенько та інші проти України».

З урахуванням викладених обставин, підлягають задоволенню лише вимоги щодо стягнення витрат пов`язаних зі складанням та оформленням позовної заяви, складанням адвокатського запиту та участю адвоката у судовому засіданні (600 грн.), всього у сумі 2400,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 132, 139, 241, 244, 252, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 2400,00 грн. (дві тисячі чотириста гривень 00 копійок).

В задоволенні іншій частині заяви про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Додаткове судове рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 04.11.2021.

Суддя Р.В. Кисіль