Справа № 540/1227/21
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1227/21
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі від 17.11.2021 року №004530706 та №004540706, якими накладено штраф у розмірі 5 100 грн. за проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач використовував програмне забезпечення без дозволу власника авторських прав на ці програми.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

При прийнятті рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено правомірність призначення та проведення фактичної перевірки, а встановлені порушення є доведеними належними доказами. Стосовно посилань позивача на використання програмного забезпечення без наявності відповідних ліцензій чи дозволів під час виготовлення податкових повідомлень-рішень судом вказано, що вказані посилання не впливають на спірні правовідносини та не спростовують правомірності проведеної перевірки чи встановлених порушень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ФОП ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив про порушення відповідачем порядку використання комп`ютерних програм при прийнятті оскаржуваних рішень.

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу від 02.10.2020 №813 та направлень від 19.10.2020 №№1124, 1125, 1126, 1127 посадовими особами контролюючого органу проведено фактичні перевірки ресторану, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ), діяльність у яких здійснює позивач (а.с. 23-29).

За результатами перевірки зазначених об`єктів посадовими особами податкового органу складено акти фактичних перевірок від 28.10.2020 №0398/21 /22/РРО/ НОМЕР_1 та №0397/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , якими встановлено факт порушення суб`єктом господарювання п.1,11ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». За висновком податкового органу, порушення полягало у проведенні розрахункових операцій без застосування РРО та порушення режиму попереднього програмування (реалізовано алкогольний напій без зазначення обліку їх кількості та без зазначення товарної підкатегорії УКТ ЗЕД) (а.с. 30-31, 38-39).

На підставі вказаних Актів відповідачем прийняті ППР від 17.11.2020 №004530706 про застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п. 7 ст. 17 Закону №265 на суму 5100 грн. та ППР №004540760 про застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п.п. 1,7 ст.17 Закону №265 на суму 5105 грн. (а.с. 4,5).

Позивачем у адміністративному порядку оскаржено зазначені ППР до ДПС України з підстав використання ГУ ДПС програмного забезпечення без дозволу власника авторських прав на ці програми при прийнятті ППР.

Рішенням ДПС України від 24.02.2021 року №4317/6/9900-06-03-02-06 у задоволенні скарги відмовлено (а.с. 6-7).

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправним через їх виготовлення з використанням програмного забезпечення без дозволу власника авторських прав на ці програми, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки, визначено положеннями пункту 75.1 статті 75 та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), при цьому така перевірка повинна проводитися в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (Закон №265).

Згідно п.11 ст.З Закону №265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Пунктом 1 ст.17 Закону №265 унормовано, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Згідно з п.7 ст.17 Закону №265 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Водночас, позивачем при адміністративному та судовому оскарженні податкових повідомлень-рішень не наведено жодних доводів щодо дотримання ним податкової дисципліни чи порушення процедури проведення перевірки.

У свою чергу, судова колегія встановила, що відповідач при призначенні та проведенні перевірки діяв в межах повноважень та спосіб, передбачений законом.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що перевірку проведено на підставі наказів, суб`єкту господарювання пред`явлено посвідчення уповноважених на перевірку посадових осіб та направлення, складено акти з відображенням у них виявлених порушень. До актів додано копії фіскальних чеків та інші докази на підтвердження виявлених порушень. Опис порушень в акті є таким, що дає можливість позивачу зрозуміти їх суть та в разі незгоди висловити свою позицію та правові обґрунтування протиправності вчинених дій при проведенні перевірки, прийнятті ППР та накладені штрафних фінансових санкцій.

Надаючи оцінку доводам апелянта щодо використання програмного забезпечення при виготовленні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень без дозволу власника авторських прав на ці програми, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності впливу на правомірність проведеної перевірки та прийнятих за її наслідком податкових повідомлень-рішень.

Крім того, позивачем не конкретизовано, яке саме програмне забезпечення використано без ліцензії чи дозволу, не визначено, на підставі чого позивач стверджує про відсутність ліцензій та не наведено причинно-наслідкового зв`язку між використанням програмного забезпечення без ліцензій та порушеними правами позивача.

Згідно п.9 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю прав, свобод або інтересів позивача.

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин.

Обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів рішенням суб`єкта владних повноважень.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення, що не дозволяє скаржитися щодо певних обставин абстрактно лише тому, що заявник вважає , що спірний пункт рішення начебто впливає на його правове становище. Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок.

Питання дотримання відповідачем авторських прав та наявності ліцензій на використання комп`ютерних програм жодним чином не впливають на обов`язки позивача дотримуватись вимог податкової дисципліни при здійснені господарської діяльності.

За таких обставин дослідженими доказами підтверджено правомірність дій та рішень податкового органу під час призначення та проведення фактичної перевірки та прийнятих за її наслідком податкових повідомлень-рішень, що виключає підстави для визнання їх протиправними та скасування.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.