Справа № 420/15849/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Пенсійного фонду України (, вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01601) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 31 серпня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Пенсійного фонду України (, вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01601), в якій позивач просив:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку основного розміру пенсії на підставі довідки № ЮО107070 від 16.03.2021 року;

- визнати протиправними дії щодо зменшення основного розміру пенсії з 90 % на 80 % грошового забезпечення при переведенні його з 18 березня 2018 року на вид пенсії «по інвалідності»

- зобов`язати провести перерахунок пенсії з 18 березня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 90 % грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру та здійснити виплату донарахованих сум;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2019 року провести перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки, виходячи з основного розміру пенсії 90 % грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру та здійснити виплату донарахованих сум;

- зобов`язати Пенсійний фонд України, у відповідності до Положення по Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 23.07.2014 року № 280, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги», здійснити фінансування виплати пенсії з 18 березня 2018 року при переведенні його на вид пенсії «по інвалідності» та з 01 квітні 2019 року на підставі довідки № ЮО107070 від 16.03.2021 року, виходячи з основного розміру пенсії 90 % грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру.

Ухвалою від 06 вересня 2021 року позивачу поновлено строк звернення до суду та позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено в перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на виконання рішення суду.

Так, позивач зазначив, що з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України 2262-Xll та ст. 9 Закону України №2011 - X11.

Також позивач зазначив, що з 18 березня 2018 року позивача переведено на інший вид пенсії по інвалідності, та відповідач протиправно зменшив основний розмір пенсії позивача з 90 % на 80 % грошового забезпечення.

Окрім цього, позивач зазначив, що з положень Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1279 та Порядку виплати пенсій і грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1999 року № 1596 вбачається, що перерахунок пенсій проводиться територіальними органами пенсійного фонду, яким в даній справі є ГУ ПФУ в Одеській області, а безпосередньо виплата перерахованих коштів на сьогоднішній день здійснюється центральним органом виконавчої влади Пенсійним фондом України.

Тому, на думку позивача, відповідачем по даній справі має бути Пенсійний фонд України, якого, у випадку задоволення позовних вимог, має бути зобов`язано здійснити фінансування перерахованої позивачу пенсії.

До суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вхід. № ЕП/25960/21 від 23.09.2021 року), в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що перерахунок пенсії позивача було проведено на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення.

До Головного управління від Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної політики надійшла оновлена довідка про розмір грошового забезпечення від 16.03.2021 року №ЮО107070 позивача станом на 05.03.2019 року. Проте, Кабінетом Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення та проведення перерахунку не приймалося рішення, а отже, відповідач вважає, що положення Порядку не були дотримані.

Крім того, відповідач зазначив, що Міністерство соціальної політики України листом від 21.08.2019 року № 15308/0/2-19/54 підтримало позицію Пенсійного фонду України щодо відсутності підстав для проведення перерахунку пенсій відповідно до Постанови № 103 згідно з повторно наданими довідками про розмір грошового забезпечення.

Також відповідач зазначив, що за заявою позивача 19.03.2018 року позивачу призначено пенсію по інвалідності у розмірі 80 % грошового забезпечення як це передбачено ст. 21 Закону № 2262-ХІІ.

Крім того, відповідач звернув увагу, що безпідставною є вимога позивача стосовно виплати пенсії без обмеження її максимального розміру, оскільки наразі розмір пенсії позивача становить 18033, 08 грн., який не досягає максимального розміру (18540 грн.).

Додатково відповідач зазначив, що починаючи з 01.01.2018 року згідно із ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», максимальний розмір пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та зазначений закон є чинним з 01 жовтня 2011 року та неконституційним не визнавався.

Окрім того, відповідач зазначив, що позов подано з пропуском строку звернення до суду, оскільки з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна дізнатись про порушення своїх прав, таку думку висловив Верховний Суд в постанові від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19. Позивач звернувся з позовом до суду в 2021 році, при цьому позовна вимога стосується перерахунку починаючи з 2019 року.

До суду 17 вересня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву Пенсійного фонду України, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Пенсійний фонд України здійснює фінансування пенсій шляхом розподілу коштів, що надходять на його видатковий рахунок, та спрямування їх на виплату пенсій. Сума фінансування визначається за списками, сформованими головними управліннями Фонду в областях та м. Києві. Таке централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України не є персоналізованим, не передбачає визначення розміру виплати кожній особі окремо та призначене лише для спрощення процедури проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку. Перерахування коштів під час фінансування здійснюється однією сумою за згрупованими списками одержувачів, сформованими і підписаними головними управліннями.

Таким чином відповідач зазначив, що Пенсійний фонд України позбавлений можливості здійснювати фінансування пенсії окремому одержувачу, оскільки не складає список та не володіє інформацією про одержувачів, включених до нього.

Також відповідач звернув увагу, що ГУ ПФУ в Одеській області ще не ухвалювало рішення щодо перерахунку призначеної пенсії позивачу, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у частині фінансування пенсії після здійснення такого перерахунку будуть порушені.

Окрім того, відповідач також вважає, що позов подано з пропуском строку звернення до суду, оскільки з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна дізнатись про порушення своїх прав, таку думку висловив Верховний Суд в постанові від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19, та від 16.06.2021 по справі № 639/8782/16-а.

Позивачем не подано відповідь на відзив відповідачів.

На виконання ухвали суду відповідачем надано належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що пенсійним органом призначено позивачу пенсію за вислугу років з 01.12.2005 року в розмірі 90 % грошового забезпечення.

Відповідно до перерахунку пенсії з 01 липня 2012 року, позивачу здійснено перерахунок пенсії з таких видів грошового забезпечення: посадови оклад, військове звання, надбавка за вислугу років 40 %, надбавка з роботами носіями документами 20 %, надбавка за особливо важливі завдання 50 %, премія 10 %.

Суд встановив, що на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Одеським обласним військовим комісаріатом, пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 року, виходячи із таких складових грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 50 %, відповідно до постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року, та виходячи із основного розміру пенсії 70 % грошового забезпечення.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що за заявою позивача з 19 березня 2018 пенсійним органом переведено позивача на інший вид пенсії пенсії по інвалідності, здійснено перерахунок пенсії виходячи з 80 % грошового забезпечення.

Суд встановив, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021 року по справі № 420/85/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року скасовано та прийнято нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення.

Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення та виплатити заборгованість з урахуванням вже виплачених сум.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 75% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 року.

Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії без обмеження її максимального розміру та з врахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Також суд встановив, що відповідач не заперечує факту, що за заявою позивача 19.03.2018 року позивачу призначено пенсію по інвалідності у розмірі 80 % грошового забезпечення як це передбачено ст. 21 Закону № 2262-ХІІ, та у такому розмірі виплачується, що підтверджено перерахунком пенсії з 01 квітня 2021 року.

Дослідивши копії перерахунків пенсії з пенсійної справи позивача, суд встановив, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01 квітня 2018 року, з 01 липня 2018 року розмір пенсії позивача був обмежений максимальним розміром.

Одночасно суд встановив, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними п.п. 1. 2 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з позовом до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з вимогами щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» для проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 року (справа № 420/12699/20).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/12699/20, Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки виготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача від 16.03.2021 року № ЮО107070, з зазначенням таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років 50 %, надбавка за особливості проходження служби 65 %, надбавка за таємність 20 %, премія 35 %.

Позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі виданої нової довідки та листом від 18.06.2021 року № 9964-9620/Я-02/8-1500/21 ГУПФУ в Одеській області повідомило позивача про те, що після визнання протиправними та скасування пп. 1, 2 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку.

Не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Закону № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон № 2262-XII), перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч.1, 2, 4 ст. 63 Закону № 2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з абзацами другим, четвертим та п`ятим пункту 2.6 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 №937, на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» (зі змінами) та Порядку № 45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок № 3-1). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.

Тобто, на Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до внесення зазначених змін.

При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, уповноважений орган у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Відповідно до пункту 24 Порядку 3-1, при виникненні підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток № 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

Отже, з набранням чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 (05.03.2019) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому саме у зв`язку з набранням законної сили вказаним рішенням суду позивач отримав право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Верховний Суд в Рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 дійшов висновку про те, що дії відповідача (органу, уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії) щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 є неправомірними, а тому відповідача належить зобов`язати скласти та подати до ГУ ПФУ нову довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/12699/20, Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки виготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача від 16.03.2021 року № ЮО107070, з зазначенням таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років 50 %, надбавка за особливості проходження служби 65 %, надбавка за таємність 20 %, премія 35 %.

Проте листом від 18.06.2021 року № 9964-9620/Я-02/8-1500/21 ГУПФУ в Одеській області повідомило позивача про те, що після визнання протиправними та скасування пп. 1, 2 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку.

Судом відхиляються наведені доводи відповідача, оскільки Верховний Суд у рішенні по зразковій справі № 160/8324/19 від 17.12.2019, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 з вказаного питання зазначив: Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45. Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін. При цьому порядок дій, який повинен вчинити відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, не змінився.

Також судом відхиляються посилання відповідача на лист Міністерства соціальної політики України від 21.08.2019 року № 15308/0/2-19/54, яким Міністерство підтримало позицію Пенсійного фонду України щодо відсутності підстав для проведення перерахунку пенсій відповідно до Постанови № 103 згідно з повторно наданими довідками про розмір грошового забезпечення, оскільки матеріалами справи підтверджено, що Одеським обласним ТЦ та СП не була виготовлена повторна довідка, а виготовлено та направлено до Головного управління нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача відповідно до постанови № 704, у зв`язку з визнанням протиправним та визнання нечинними у судовому порядку п.п.1, 2 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що наявні правові підстави для проведення перерахунку пенсії на підставі довідки, яка видана за нормами, чинними на час її видання.

Таким чином, за результатами встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі поданої Одеським обласним територіальним комплектування та соціальної підтримки довідки про розмір грошового забезпечення, оскільки це суперечить положенням ст. 63 Закону № 2262-ХІІ та пункту 23 Порядку №3-1, якими передбачено право пенсіонера на перерахунок пенсії на підставі поданих документів.

Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є правомірними та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 року на підставі довідки від 16.03.2021 року № ЮО107070 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 року на підставі довідки від 16.03.2021 року № ЮО107070 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням здійснених виплат.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дії щодо зменшення основного розміру пенсії з 90 % на 80 % грошового забезпечення при переведенні його з 18 березня 2018 року на вид пенсії «по інвалідності» та зобов`язання провести перерахунок пенсії з 18 березня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 90 % грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру та здійснити виплату донарахованих сум та з 01.04.2019 року провести перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки, виходячи з основного розміру пенсії 90 % грошового забезпечення, суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу

органів внутрішніх справ» (нині- Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби

і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95

процентів.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивачу призначена пенсія за вислугу років виходячи з основного розміру 90 % грошового забезпечення.

Суд встановив, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021 року по справі № 420/85/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення та зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення та виплатити заборгованість з урахуванням вже виплачених сум.

Зі змісту постанови по справі № 420/85/20 вбачається, що позивачу відновлено право на основний розмір пенсії за вислугу років в розмірі 90 % грошового забезпечення.

Проте матеріалами справи підтверджено, що за заявою позивача про перехід на інший вид пенсії, з 19.03.2018 року пенсійним органом позивачу призначено пенсію по інвалідності у розмірі 80 % грошового забезпечення як це передбачено ст. 21 Закону № 2262-ХІІ, та у такому розмірі виплачується, що підтверджено перерахунком пенсії з 01 квітня 2021 року.

Оцінюючи наведені доводи, суд вважає такі дії відповідача є помилковими, з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 18 Закону України №2262-XII, пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно зі п. а ст. 21 цього Закону, пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Відповідно до ст. 23 цього Закону, в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт "а" статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт "а" статті 13).

Аналіз ст. 23 Закону України №2262-XII доводить, що ця стаття стосується питання призначення пенсії та передбачає право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі призначеної пенсії за вислугу років відповідно до вислуги.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років виходячи з основного розміру 90 % грошового забезпечення в редакції п. а ст. 13 Закону України №2262-XII.

Згодом позивач перейшов на інший вид пенсії пенсії по інвалідності.

Проте право позивача на відсоток грошового забезпечення, в розмірі якого йому була призначена пенсія за вислугу років є незмінним, що підтверджено висновками Верховного Суду у постанові по зразковій справі №240/5401/18.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дії щодо зменшення основного розміру пенсії з 90 % на 80 % грошового забезпечення при переведенні його з 18 березня 2018 року на вид пенсії «по інвалідності» є правомірними та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення з 19.03.2018 року основного розміру пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 90 відсотків на 80 відсотків грошового забезпечення.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про протиправність вказаних дій, суд вважає, що є доведеними та обґрунтованими позовні вимоги про зобов`язання провести перерахунок пенсії з 19 березня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 90 % грошового забезпечення.

Одночасно, суд доходить висновку, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії щодо зменшення основного розміру пенсії з 90 % на 80 % грошового забезпечення при переведенні його та зобов`язання здійснити перерахунок з 18 березня 2018 року, оскільки матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивач був переведений на інший вид пенсії пенсії по інвалідності з 19.03.2018 року.

Також є обґрунтованими позовні вимоги позивача про зобов`язання провести перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру з 19 березня 2018 року, з огляду на таке.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №2262-ХІІ, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Положення ст. 43 Закону №2262-ХІІ свого часу були доповнені згідно з пп. 4 п. 29 розд. II Закону України від 28.12.2007 №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» новою частиною наступного змісту: «Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначене положення в цілому було визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008.

В подальшому, відповідно до п. 8 ч. 6 розд. ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ, частину п`яту ст. 43 Закону №2262-ХІІ було викладено у такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43 вказаного Закону, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вважається такою, що відсутня в зазначеному Законі.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Тобто, протягом 2017 року ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17 та від 12.03.2019 у справі №522/3049/17.

Однак, суд встановив, що при обмеженні розміру пенсії при здійсненні перерахунку пенсії відповідач керувався не нормами ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, а нормами ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (в останній чинній редакції).

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього ж Закону, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, за змістом норм ст. 2, п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI розміри призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій, зокрема, і належної позивачу пенсії, не можуть перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Дослідивши копії перерахунків пенсії з пенсійної справи позивача, суд встановив, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01 квітня 2018 року, з 01 липня 2018 року розмір пенсії позивача був обмежений максимальним розміром.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд доходить такого висновку.

Відповідно статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно з ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» № 2136-VIII від 13.07.2017 передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до ст. 97 Закону України «Про Конституційний Суд України», суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вважається такою, що відсутня в зазначеному Законі.

Проте, як зазначалось вище, залишається чинною норма ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, яка дублює положення ч. 7 ст. 43 Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та робиться посилання на дію цієї статті, в тому числі на призначені пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІІ№ 2262-ХІІІ.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Верховної Ради України «Про чинність Закону України «Про Рахункову палату», офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 150 Конституції України, а також ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» стосовно порядку виконання рішень Конституційного Суду України (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) від 14 грудня 2000 року (справа № 1-31/2000) визначено, що рішення КСУ мають пряму дію.

Таким чином, аналіз норм розділу ХІІ Конституції України («Конституційний Суд України») та Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» дає підстави дійти висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення КСУ, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення КСУ.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням того, що рішення Конституційного Суду від 20.12.2016 № 7-рп/2016 ухвалено пізніше Закону №3668-VI, суд доходить висновку, що рішення Конституційного Суду від 20.12.2016 № 7-рп/2016 має пряму дію в часі та має застосовуватися до спірних правовідносин, які виникли після його ухвалення.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач допустив протиправні дії щодо обмеження позивачу розміру пенсії максимальним розміром з 19.03.2018 року при проведенні перерахунків пенсії, а тому суд доходить висновку, що вказана вимога належить задоволенню.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо зобов`язання вчинити певні дії, які належать задоволенню шляхом зобов`язання здійснити обчислення та виплату пенсії з урахуванням встановлених позивачу підвищень, надбавок, доплат до пенсії з 19.03.2018 року без обмеження максимальним розміром.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2019 року провести перерахунок пенсії на підставі довідки № ЮО107070 від 16.03.2021 року, виходячи з основного розміру пенсії 90 % грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру та здійснити виплату донарахованих сум, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Однак, суд встановив, що відповідачем не проведено перерахунок пенсії на підставі довідки № ЮО107070 від 16.03.2021 року та відсутні підстави вважати, що інші права позивача при здійсненні перерахунку пенсії будуть порушені. Тому суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги є недоведеними, а отже у їх задоволенні слід відмовити..

Стосовно доводів відповідачів про пропуск позивачем строку звернення до суду, та залишення позову без розгляду, суд зазначає таке.

Так, ухвалою суду від 06 вересня 2021 року задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та поновлено такий строк на подачу позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оцінивши доводи відповідачів щодо визнання причин пропуску строку звернення до суду неповажними та підстави поновлення позивачу строку звернення до суду, суд не знайшов підстав вважати, що викладений в ухвалі висновок про визнання поважними причини пропуску строку звернення був передчасним, а тому відсутні правові підстави для розгляду питання про залишення позову без розгляду.

Одночасно суд вважає за необхідним звернути увагу на те, що право позивача на перерахунок пенсії з 01.04.2019 року доводиться висновками Верховного Суду викладені у Рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19.

Так, у цьому рішенні Верховний Суд дійшов висновку про те, що дії відповідача (органу, уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії) щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 є неправомірними, а тому відповідача належить зобов`язати скласти та подати до ГУ ПФУ нову довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Так, як вже зазначав суд, відповідно до ст. 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що таке право на перерахунок пенсії у позивача виникло з набранням законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року по адміністративній справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45. Уповноваженим органом видано довідку про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії, проте відповідачем такий перерахунок не здійснений.

Відповідно до статті 55 цього Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу ПФУ, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд звертає увагу, що саме з вини уповноваженого органу на видачу довідки, а потім відповідача такі виплати не були нараховані позивачу вчасно, після зміни розміру грошового забезпечення з набранням законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року по адміністративній справі № 826/3858/18 та ухваленням Верховним Судом Рішення від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19.

Тому суд доходить висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії на підставі поданої довідки без обмеження строком, тобто за обставини у цій справі, з 19.03.2018 року та 01.04.2019 року, відповідно до приписів ст. 51 Закону № 2262-XII.

Стосовно позовних вимог - зобов`язати Пенсійний фонд України, у відповідності до Положення по Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 23.07.2014 року № 280, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги», здійснити фінансування виплати пенсії з 18 березня 2018 року при переведенні його на вид пенсії «по інвалідності» та з 01 квітні 2019 року на підставі довідки № ЮО107070 від 16.03.2021 року, виходячи з основного розміру пенсії 90 % грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру, суд зазначає таке.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з положень Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1279 та Порядку виплати пенсій і грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1999 року № 1596 вбачається, що перерахунок пенсій проводиться територіальними органами пенсійного фонду, яким в даній справі є ГУ ПФУ в Одеській області, а безпосередньо виплата перерахованих коштів на сьогоднішній день здійснюється центральним органом виконавчої влади Пенсійним фондом України.

Відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог, посилаючись, що таке централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України не є персоналізованим, не передбачає визначення розміру виплати кожній особі окремо та призначене лише для спрощення процедури проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку.

Оцінивши надані сторонами доводи та заперечення, суд погоджується з позицією відповідача, з таких підстав.

Так постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» затверджено Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку (надалі Постанова 1279).

Пунктом 3 вказаної постанови Кабінету Міністрів України Пенсійному фонду України доручено до 1 квітня 2021 р. провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій.

Відповідно до п. 1 Порядку, цей Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.

Постановою № 1279 були внесені зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596

Відповідно до п. 12 цього Порядку, органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають:

списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках;

опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Списки та описи складаються окремо за пенсіями та грошовою допомогою, що фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і за грошовою допомогою та іншими грошовими виплатами, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів.

Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення.

Згідно з п. 13 цього Порядку, списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

Під час централізованого перерахування коштів списки подаються уповноваженим банкам виключно в електронній формі через Пенсійний фонд України та Мінсоцполітики.

Органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення протягом місяця, за який виплачується пенсія та грошова допомога, можуть складати і подавати додаткові списки на зарахування пенсій та грошової допомоги одержувачам, яких із різних причин не було внесено до основних списків, а також у разі перерахунку пенсій та грошової допомоги.

На підставі складених документів Пенсійний фонд України та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги, через поточні рахунки одержувачів.

Під час централізованого перерахування Мінсоцполітики перераховує необхідні для виплати грошової допомоги через поточні рахунки одержувачів кошти уповноваженим банкам за списками органів соціального захисту населення.

Для забезпечення своєчасної виплати пенсій та грошової допомоги кошти перераховуються не пізніше ніж за один операційний день до встановленої дати виплати (п. 14 цього Порядку).

Таким чином, аналіз наведених норм права доводить, що Пенсійний фонд уповноважений лише на централізоване перерахування коштів для виплати пенсії, яке здійснюється за списками, сформованими головними управліннями Пенсійного фонду областей та м. Києва.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Однак, суд зазначає, що на момент звернення до суду з цим позовом та на час розгляду та вирішення справи, права позивача щодо фінансування на виплату пенсії після її перерахунку не порушені.

З урахуванням вищевикладених та встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що ці позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню, та належним відповідачем за позовною вимогою щодо виплати перерахованої пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення належить негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать розподілу та стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать компенсації за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Пенсійного фонду України (, вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01601) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 01.04.2019 року на підставі довідки від 16.03.2021 року № ЮО107070 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на підставі довідки від 16.03.2021 року № ЮО107070 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням здійснених виплат.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо зменшення з 19.03.2018 року основного розміру пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 90 відсотків на 80 відсотків грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) провести з 19.03.2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), виходячи із основного розміру пенсії по інвалідності 90 % грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення пенсії за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко