Справа № 620/7406/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Справа № 620/7406/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Чернігівській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач), в якому просив:

1) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яка оформлена листом № 2500-0208-8/30331 від 07.06.2021, щодо не зарахування ОСОБА_1 до загального страхового стажу час відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 01.09.1983 по 18.02.1985 за вироком Борзнянського районного народного суду Чернігівської області від 02 серпня 1983 року та здійсненні перерахунку пенсії в зв`язку зі збільшенням страхового стажу;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу час відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 01.09.1983 по 18.02.1985 за вироком Борзнянського районного народного суду Чернігівської області від 02 серпня 1983 року і здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв`язку зі збільшенням страхового стажу з урахуванням вже проведених виплат, починаючи з дня призначення пенсії (з 06.03.2021).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у період з 01.09.1983 по 18.02.1985 за вироком Борзнянського районного народного суду Чернігівської області від 02 серпня 1983 року Позивач відбував покарання у вигляді виправних робіт, без позбавлення волі на посаді помічника оператора дефектоскопної таці Щорської дистанції колії і згідно із записами його трудової книжки цей період роботи не зараховується в загальний безперервний трудовий стаж.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, зазначаючи, що виконуючи виправні роботи у період з 01.09.1983 по 18.02.1985, він отримував заробітну плату, з якої 10% відраховувалося в дохід держави.

При цьому, Апелянт звертає увагу на те, що ч. 3 ст. 42 КВК України прямо передбачено можливість зарахування до загального стажу роботи періоду відбування покарання у вигляді виправних робіт та посилається на практику Верховного Суду з цього питання.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у період з 01.09.1983 по 18.02.1985 за вироком Борзнянського районного народного суду Чернігівської області від 02.08.1983 Позивач відбував покарання у вигляді виправних робіт, без позбавлення волі на посаді помічника оператора дефектоскопної таці Щорської дистанції колії.

Згідно із записами трудової книжки Позивача (запис № 14), період роботи з 01.09.1983 по 18.02.1985 не зараховується в загальний безперервний трудовий стаж Позивача.

Позивач перебуває на обліку у Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 06.03.2021 отримує пенсію за віком.

31.05.2021 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок його пенсії за віком із врахуванням періоду роботи з 01.09.1983 по 18.02.1985 в Щорській дистанції колії.

Листом від 07.06.2021 за вих. № 2500-0208-8/30331 йому було відмовлено.

Позивач, вважаючи порушеним своє право на належне пенсійне забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Виправно-трудовим кодексом УРСР, який був чинним станом на час відбування Позивачем покарання (далі - ВТК), Кримінально-виконавчим кодексом України (далі - КВК України), Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788- XII (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 103 ВТК час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.

Положеннями частини четвертої статті 95 ВТК, якими регулювався порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт та які були чинні у період відбування позивачем виправних робіт, визначалось, що час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

Згідно з частиною третьою статті 42 чинного КВК час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

У свою чергу, статтею 8 КВК встановлено, що засуджені мають право на соціальне забезпечення, у тому числі й на отримання пенсій відповідно до законів України.

Відповідно до Прикінцевих положень КВК з набранням чинності цим Кодексом втрачає чинність Виправно-трудовий кодекс України; закони України та інші нормативно-правові акти до приведення у відповідність із цим Кодексом застосовуються у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що чинним законодавством передбачено необхідність зарахування періоду відбування покарань у вигляді виконання виправних робіт до загального страхового стажу для призначення пенсії.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що пов`язані із визначенням страхового стажу Позивача виникли з моменту його звернення до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії.

Тобто, станом на час, коли законодавством було передбачено зарахування періоду відбування покарань у вигляді виконання виправних робіт до загального страхового стажу для призначення пенсії.

Тому, в даному випадку застосуванню підлягають норми, чинні станом на час виникнення спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.06.2019 у справі № 448/1691/16-а.

З огляду на це, судова колегія приходить до висновку щодо протиправності відмови ГУ ПФУ в Чернігівській області у зарахуванні до загального страхового стажу Позивача часу відбування ним покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 01.09.1983 по 18.02.1985 за вироком Борзнянського районного народного суду Чернігівської області від 02 серпня 1983 року та здійсненні перерахунку пенсії в зв`язку зі збільшенням страхового стажу та наявності правових підстав для зобов`язання Відповідача зарахувати до загального страхового стажу Позивача час відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 01.09.1983 по 18.02.1985 за вироком Борзнянського районного народного суду Чернігівської області від 02 серпня 1983 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, перевіряючи заявлені Позивачем вимоги щодо зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв`язку зі збільшенням страхового стажу з урахуванням вже проведених виплат, починаючи з дня призначення пенсії (з 06.03.2021), апеляційний суд вважає, що наразі такі вимоги є передчасними, оскільки відповідні правовідносини між сторонами не виникли, а саме вищевказаний спірний період роботи ще не був зарахований до загального страхового стажу Позивача для розрахунку пенсії, тож Відповідачем й не вирішувалося питання про здійснення відповідного перерахунку та виплати пенсії Позивача, з урахуванням цього стажу.

Тож, в частині таких позовних вимог позов задоволенню не підлягає.

Надаючи оцінку всім доводам учасників цієї справи, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені Позивачкою судові витрати в цій справі підлягають відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції як співвідповідача в цій справі та суб`єктом владних повноважень, посадова особа якого виступала другим відповідачем.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 часу відбування ним покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 01.09.1983 по 18.02.1985 за вироком Борзнянського районного народного суду Чернігівської області від 02 серпня 1983 року та здійсненні перерахунку пенсії в зв`язку зі збільшенням страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 час відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 01.09.1983 по 18.02.1985 за вироком Борзнянського районного народного суду Чернігівської області від 02 серпня 1983 року.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судового рішення виготовлено 02 листопада 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова