Справа № 120/8784/21-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 листопада 2021 р. Справа № 120/8784/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Позивач зазначає, що з 15.03.2021 звільнений зі служби в Національній поліції і відповідно до вимог чинного законодавства має право на одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Разом з тим, вказана одноразова грошова допомога позивачу була виплачена не в день звільнення 15.03.2021, а лише 30.06.2021.

На думку позивача, затримка виплати вказаної одноразової грошової допомоги відповідно до вимог ст.117 КЗпП України є підставою для відшкодування середнього заробітку за весь час такої затримки, що складає 40238,41 грн.

Ухвалою суду від 09.08.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку, визначеному ст. 262 КАС України). Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що заявка до Національної поліції України на виплату одноразової грошової допомоги Позивачу здійснюється один раз на місяць до 18 числа,, тобто, була зроблена своєчасно. Представник Відповідача вважає, що така затримка відбулася не з вини Відповідача, і така одноразова грошова допомога взагалі не є складовою заробітної плати, а тому позов задоволенню не підлягає.

Ухвалою від 23.10.2021 в відповідача витребувано додаткові докази на підтвердження обставин наведених у відзиві на позовну заяву.

03.11.2021 витребувані докази надійшли надійшли на адресу суду.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов виплати грошового забезпечення особам, які перебували на службі в органах Національної поліції, регулюються правовими нормами Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року N 580-VIII (надалі - Закон N 580-VIII), що були чинні на день виникнення спору.

В свою чергу, спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам, які перебували на службі в органах Національної поліції, регулюються правовими нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 pоку №N 2262-XII (надалі - Закон № 2262-XII), що були чинні на день виникнення спору.

Цей Закон № 2262-XII визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Судом встановлено, що позивач згідно з наказом начальника ГУНП у Вінницькій області № 36 о/с від 09.03.2021 звільнений з 15.03.2021 з служби в органах Національної поліції України за власним бажанням (а.с. 9).

Сторони не заперечують, що в розумінні вимог ст.9 Закону № 2262-XII Позивач мав право на одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Сторони не заперечують щодо розміру такої одноразової грошової допомоги і щодо того, що вона позивачу була виплачена 30.06.2021.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності підстав, для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, у вигляді виплати позивачу середнього заробітку за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги.

Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу (зокрема затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими заробітної плати (грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розмір виплати грошового забезпечення.

Водночас такі питання врегульовано нормами загального трудового законодавства - Кодексом законів про працю України.

Безспірно, за приписами ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Суд зазначає, що вказані правові норми розміщені в Главі VII "Оплата праці" Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП заробітною платою є винагорода, яка виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Як зазначено в ст.94 Закону N 580-VIII, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року N 260 (надалі - Порядок № 260), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

В розумінні вимог ст.9 Закону № 2262-XII та ст.102 Закону № 580-VIII вказана одноразова грошова допомога особами, які мають право на пенсію за цим Законом, є складовою гарантії їхнього конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, а не складовою заробітної плати позивача.

Правовими нормами Закону № 2262-XII не передбачено жодних строків для виплати такої одноразової допомоги і, відповідно, не передбачено жодної відповідальності, в тому числі у вигляді виплати середнього заробітку за весь час затримки такої виплати.

Більш того, суд враховує, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.07.2020 р. N 539 до Порядку N 260 внесені зміни і п.8 розділу VI прямо передбачено, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Як повідомив у відзиві на позовну заяву представник відповідача, після звільнення ОСОБА_1 з поліції, відповідачем було сформовано та направлено до Національної поліції України інформаціну довідку про потребу в коштах на виплату ОГД.

Також, в матеріалах справи міститься лист Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України, в якому відповідача повідомлено про направлення коштів для виплати одноразової допомоги поліцейським після їх зі служби. Також вказаним листом повідомлено, в тому числі відповідача, про необхідність забезпечення колишнім працівникам, зазначеним у додатку, в якому також міститься прізвище позивача, виплату одноразової грошової допомоги в червні 2021 року.

Згідно відомості перерахувань на пластикові картки за червень 2021 року ОСОБА_1 на його картковий рахунок перераховано кошти в сумі 40238,41 грн.

Таким чином, одноразова грошова допомога позивачу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в органах Національної поліції не є складовою грошового забезпечення поліцейських і її виплата здійснюється безпосередньо Національною поліцією України за рахунок коштів, виділених у державному бюджеті для цих цілей, а тому не може ототожнюватися із коштами, що належать звільненому позивачу у вигляді його грошового забезпечення та повинні виплачуватися саме відповідачем в день звільнення позивача.

Така одноразова грошова допомога була виплачена в строки, передбачені Порядком № 260, а тому відсутні підстави для застосування наслідків, передбачених ст.117 КЗпП України.

Така правова позиція викладена також в Ухвалі ВАС України від 23.04.2013року №К/9991/1764/11, в якій прямо зазначено, що міра відповідальності передбачена ст.ст.116,117 Кодексу законів про працю України не застосовується при затримці виплати разової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги позивача щодо стягнення компенсації за затримку при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна