Справа № 461/4058/21
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4058/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Рум`янцевої Ю.П.,

представника позивача Чупахіна І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом адвоката Чупахіна Івана Робертовича (адреса: 79000, м.Львів, вул.Городоцька, 218а/19) в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Львівській області (79053, м.Львів, вул.Перфецького, 19) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Чупахін І.Р. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до УПП ДПП у Львівській області, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4151125 від 02.05.2021 року та закрити провадження у справі. В обґрунтування вказаного позову, зазначає, що 02.05.2021 року ОСОБА_1 приблизно о 16 год. 30-40 хв. під час керування автомобілем Mercedes Benz GL 550, н.з. НОМЕР_2 , на якому рухався по проспекті Чорновола в напрямку виїзду з м.Львова, був зупинений старшим лейтенантом поліції Стадником І.Т. Після зупинки тз позивача, поліцейський повідомив, що останній порушив вимоги знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», чим порушив п.8.4 ґ Правил дорожнього руху. Після вказаного повідомлення, поліцейський вручив позивачу постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАН №4151125, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та за яке передбачено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Вважає вказану постанову протиправною, у зв`язку з наступним. При винесенні оскаржуваної постанови поліцейський не зазначив, які саме протиправні та винні дії вчинив позивач, що призвели до порушення вимог інформаційно-вказівного знаку «Напрямки руху по смугах» (5.16); наведена поліцейським у розділі постанови «Час, місце скоєння, суть і обставини правопорушення» вказівка на те, що позивач «02.02.2021 року 16:35:00, м.Львів, пр.Чорновола, 45, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах» /чим порушив вимоги п.8.4 ґ Правил дорожнього руху - Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків /стаття, частина статті КУпАП: ст.122, ч.1» є лише правовою кваліфікацією поліцейським дій позивача. Однак, сама по собі кваліфікація дій не може замінити викладення у постанові самих дій, їх суті як обставин правопорушення. Водночас, відповідно до КУпАП, встановлення цих дій, як складових обставин можливого адміністративного правопорушення, є завданням і обов`язком поліцейського, що здійснював провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Крім того, поліцейський не навів у постанові, яким доказами підтверджуються можливі протиправні дії позивача. Водночас, із неупередженого дослідження карти ділянки навколо будинку №45 по пр.Чорновола в м.Львові, вбачається що за вказаною адресою в розумінні 68 абзацу п.1.10 Правил дорожнього руху наявне лише одне перехрестя - на вулицю Ставову. Однак, перед вказаним перехрестям знаку 5.16 не встановлено. Також, звертає увагу суду на відсутність у постанові зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис. З наведеного вбачається, що постанова є протиправною, а відтак, просить позов задоволити.

18.06.2021 року представником відповідача УПП у Львівській області ДПП - Петрик В.Б. скеровано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою. Також зазначила, що на ділянці проїзної частини, якою рухався позивач, дорожній знак 5.16 дозволяє рух тільки прямо, натомість, водій здійснив поворот ліворуч і розвернувся, про що був повідомлений інспектором та що зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери.

Представник позивача - адвокат Чупахін І.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання справи, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, у відзиві на позов, представник позивача просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 19.05.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4151125 від 02.05.2021 року, складеної старшим лейтенантом поліції Стадником І.Т., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 02.05.2021 року о 16 год. 35 хв. у м.Львів на пр.Чорновола,45, ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes Benz GL 550, н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах», чим порушив п.8.4 ґ Правил дорожнього руху, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП /а.с. 6/.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 8.4 ґ ПДР, інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статтею 31 ЗУ «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як роз`яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, суд вважає, що зміст викладених інспектором у постанові даних свідчить про неповноту при дослідженні обставин справи. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото і відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 3 та 4 статті 70 КАС України передбачено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Як встановлено під час судового розгляду, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, а тому, як наслідок, в силу положень ч.3,4 ст.70 КАС України, відеозапис з нагрудної камери поліцейського є недопустимим доказом. Таким чином, суд не приймає до уваги надані відповідачем докази (відеозапис з нагрудної камери поліцейського).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав субєктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Відповідно до ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається в тому числі коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформляється на місці вчинення правопорушення та в разі вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. Тобто фактично, в даних випадках, притягнення особи до адміністративної відповідальності відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах, зокрема у сфері забезпечення дорожнього руху передбачає фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було надано належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем, суд приходить до висновку про протиправність постанови у справі про адміністративне правопорушення, необхідність скасування такої та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Чупахіна Івана Робертовича в інтересах ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4151125 від 02.05.2021 року - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мисько Х.М.