Справа № 380/15102/21
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року

справа №380/15102/21

провадження № П/380/15302/21

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницького районного суду міста Києва про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Дарницького районного суду міста Києва (місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул.О. Кошиця, 5-а, ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Дарницького районного суду міста Києва надати інформацію на запит позивача від 09.08.2021 та зобов`язати відповідача негайно (в порядку ч. 1 ст.371, п.1 ч.1 ст.263 КАС України) надати запитувану інформацію та документи, а саме: дату надходження до Дарницького районного суду м. Києва протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 ; причину з якої вказаний протокол не був розподілений на відповідного суддю у день його надходження чи наступного дня; причину з якої 16.09.2020 при авторозподілі справи №753/14408/20 були виключені усі судді, окрім ОСОБА_3 (вказати щодо кожного судді окремо); прізвище, ім`я, по-батькові та посаду особи, яка здійснювала автоматизований розподіл справи №753/14408/20 та визначала перелік суддів, які беруть участь у розподілі, а також прізвище, ім`я, по-батькові та посаду безпосереднього керівника цієї особи; перелік суддів Дарницького районного суду м. Києва, які станом на 16.09.2020 мали повноваження на розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП; дані про документи (назва та реквізити), які діяли станом на 20.09.2020, якими визначено спеціалізацію кожного з діючих на той момент суддів Дарницького районного суду м. Києва; електронні копії документів (назва та реквізити), які діяли станом на 20.09.2020, якими визначено спеціалізацію кожного з діючих на той момент суддів Дарницького районного суду м. Києва.

Обґрунтовуючи позові вимоги посилається на те, що 09.08.2021 позивач надіслав на електронну пошту Дарницького районного суду м. Києва запит на публічну інформацію, в якому просив повідомити про: дату надходження до Дарницького районного суду м. Києва протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 ; причину, з якої вказаний протокол не був розподілений на відповідного суддю у день його надходження чи наступного дня; причину з якої 16.09.2020 при авторозподілі справи № 753/14408/20 були виключені усі судді, окрім ОСОБА_3 . Крім цього, просив вказати причину виключення щодо кожного судді окремо; прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, яка здійснювала автоматизований розподіл справи № 753/14408/20 та визначала перелік суддів, які беруть участь у розподілі, а також прізвище, ім`я, по-батькові та посаду безпосереднього керівника цієї особи; перелік суддів Дарницького районного суду м. Києва, які станом на 16.09.2020 мали повноваження на розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП; дані про документи (назва та реквізити), які діяли станом на 20.09.2020, якими визначено спеціалізацію кожного з діючих на той момент суддів Дарницького районного суду м. Києва. Також просив суд надати електронні копії: документів (назва та реквізити), які діяли станом на 20.09.2020, якими визначено спеціалізацію кожного з діючих на той момент суддів Дарницького районного суду м. Києва; усіх рішень загальних зборів суду чи інших документів, які починаючи з 01.01.2013 і до дати надання відповіді на цей запит визначали спеціалізацію кожного з суддів Дарницького районного суду м. Києва.

У відповідь на запит відповідач надіслав лист №5/563/21 від 20.08.2021, яким надав витяги з протоколів зборів суддів Дарницького районного суду м. Києва за період з 01.01.2013 по 20.08.2021, в яких була інформація щодо спеціалізації суддів.

ОСОБА_1 вважає, що відповідач надав документи лише на останнє питання запиту, протиправно не надавши відповіді та інформацію по всіх інших питаннях, поставлених у запиті. Вважаючи у зв`язку з цим свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 13.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з наявними в матеріалах справи повідомленнями електронної пошти суду, 13.10.2021 відповідачу надіслано на електронну адресу «» ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження у справі від 12.09.2021 та копію позовної заяви з додатками.

Крім того позивачу скеровано ухвалу та копію позовної заяви з додатками засобами поштового зв`язку.

Відповідач станом на дату розгляду справи відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

09.08.2021 позивач надіслав на електронну пошту Дарницького районного суду м. Києва запит на публічну інформацію, в якому просив повідомити про:

1) дату надходження до Дарницького районного суду м. Києва протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 ;

2) причину, з якої вказаний протокол не був розподілений на відповідного суддю у день його надходження чи наступного дня;

3) причину з якої 16.09.2020 при авторозподілі справи № 753/14408/20 були виключені усі судді, окрім ОСОБА_3 . Просив вказати причину виключення щодо кожного судді окремо;

4) прізвище, ім`я, по-батькові та посаду особи, яка здійснювала автоматизований розподіл справи № 753/14408/20 та визначала перелік суддів, які беруть участь у розподілі, а також прізвище, ім`я, по-батькові та посаду безпосереднього керівника цієї особи;

5) перелік суддів Дарницького районного суду м. Києва, які станом на 16.09.2020 мали повноваження на розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП;

6) дані про документи (назва та реквізити), які діяли станом на 20.09.2020, якими визначено спеціалізацію кожного з діючих на той момент суддів Дарницького районного суду м. Києва.

Також просив Дарницький районний суд м. Києва надати електронні копії:

1) документів (назва та реквізити), які діяли станом на 20.09.2020, якими визначено спеціалізацію кожного з діючих на той момент суддів Дарницького районного суду м. Києва;

2) усіх рішень загальних зборів суду чи інших документів, які починаючи з 01.01.2013 і до дати надання відповіді на цей запит визначали спеціалізацію кожного з суддів Дарницького районного суду м. Києва.

За результатами розгляду запиту, Дарницький районний суд м. Києва надіслав лист №5/563/21 від 20.08.2021, яким надав витяги з протоколів зборів суддів Дарницького районного суду м. Києва за період з 01.01.2013 по 20.08.2021, в яких була інформація щодо спеціалізації суддів. По решті питань запиту відповідач повідомив, що надання інформації щодо здійснення судочинства регулюється процесуальним законодавством.

Позивач вважаючи, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні інформації викладеної в запиті від 09.08.2021, звернувся до суду з адміністративним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Завданням адміністративного судочинна відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідачем не подано доказів в обґрунтування своєї позиції по справі.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

За змістом статті 1 Закону № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Аналізуючи зміст запитуваної позивачем інформації суд встановив, що така інформація є публічною, оскільки отримана чи мала б бути отримана відповідачем в процесі виконання повноважень щодо організаційного забезпечення роботи суду. В даному випадку Дарницький районний суд м.Києва є розпорядником інформації, яка створена в процесі реєстрації, обліку та розподілу справ, що перебувають чи перебували в провадженні суддів цього суду.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VІ, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону № 2939-VІ, розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VІ встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Частина перша статті 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Судом з`ясовано, що позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації в порядку, визначеному Законом № 2939-VI.

Відповідно до статті 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач не надав повної інформації на запит від 09.08.2021, окрім надання рішень загальних зборів суду та інших документів, які починаючи з 01.01.2013 і до дати надання відповіді на цей запит визначали спеціалізацію кожного з суддів Дарницького районного суду м. Києва.

Як встановлено судом із змісту відповіді відповідача на запит, Дарницьким районним судом м. Києва частково надано відповідь на питання, які ставилися позивачем у запиті, а саме надано витяги з протоколів збрів суддів щодо встановлення спеціалізації з 01.01.2013 по 20.08.2021.

Проте, відповідей щодо інших поставлених питань лист не містить, тобто є фактичною відмовою у наданні запитуваної інформації у цій частині.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами позивача, що надана на його запит інформація не може вважатися повною, адже є недостатньою.

При цьому, суд не бере до уваги наведені в листі від 20.08.2021 №5/563/21 твердження відповідача про те, що надання інформації з інших питань запиту регулюється процесуальним законодавством, оскільки відповідачем не вказано яка саме інформація та відповідно до яких саме процесуальних норм законодавства не може бути надана позивачу на запит про доступ до публічної інформації. Крім цього суд зазначає, що позивач не був стороною у справі №753/14408/20, а тому на нього не поширюються норми процесуального законодавства щодо порядку отримання інформації по справі.

Підсумовуючи, суд констатує, що встановлені обставини справи свідчать про те, що:

по-перше, у даному випадку відповідач вважається розпорядником публічної інформації в розумінні вимог Закону № 2939-VI та несе обов`язки, визначені цим законом;

по-друге, відповідач був зобов`язаний надати позивачу повну та достовірну інформацію, яка запитувалась у запиті від 09.08.2021;

по-третє, відповідач надав неповну інформацію на такий запит, чим порушив законне право позивача на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ст. 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації.

За змістом пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем не надано відповіді по кожному питанню в межах наданих йому законом повноважень та у встановленому законом порядку, що в свою чергу суперечить вимогам Закону № 2939-VI, яким встановлено обов`язок розпорядника інформації, яким є відповідач, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну публічну інформацію.

Суд враховує, що уразі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення або вчинити певні дії.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.12.2018 у справі №804/1469/17 та від 10.04.2019 у справі №826/11251/18.

Отже, відповідачем не подано належних доказів правомірності своїх дій при розгляді запиту позивача В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

З огляду на вказане, суд вважає протиправними дії відповідача щодо надання неповної інформації на запит позивача від 09.08.2021.

При цьому суд враховує, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

В той же час суд зазначає, що окремі питання запиту, зокрема щодо причин та обставин проведення автоматизованого розподілу справи №753/14408/20 між суддями, поставлені позивачем таким чином, що відповідь на них може бути надано виключно відповідачем на підставі фактичних обставин. Суд при розгляді цієї справи достовірно не встановив, що наведені позивачем конкретні обставини автоматизованого розподілу справи №753/14408/20 насправді мали місце, оскільки вказана позивачем в запиті інформація щодо несвоєчасного розподілу цієї справи між суддями та про виключення з автоматизованого розподілу справи всіх суддів Дарницького районного суду м.Києва, окрім судді Щасної Т.В., не підтверджена належними та допустимими доказами.

Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи у співставленні з позовними вимогами суд вважає, що достатнім та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправною відмову відповідача у наданні повної інформації на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 09.08.2021, викладену в листі від 20.08.2021 №5/563/21, та зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 інформацію про:

- дату надходження до Дарницького районного суду м. Києва протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 ;

- прізвище, ім`я, по-батькові та посаду особи, яка здійснювала автоматизований розподіл справи №753/14408/20 та визначала перелік суддів, які беруть участь у розподілі, а також прізвище, ім`я, по-батькові та посаду безпосереднього керівника цієї особи;

- перелік суддів Дарницького районного суду м. Києва, які станом на 16.09.2020 мали повноваження на розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП;

- дані про документи (назва та реквізити), які діяли станом на 20.09.2020, якими визначено спеціалізацію кожного з діючих на той момент суддів Дарницького районного суду м. Києва;

- електронні копії документів (назва та реквізити), які діяли станом на 20.09.2020, якими визначено спеціалізацію кожного з діючих на той момент суддів Дарницького районного суду м. Києва;

та надати відповідь на інші питання, викладені в запиті від 09.08.2021, щодо обставин автоматизованого розподілу справи №753/14408/20.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду у цій справі до негайного виконання суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються, зокрема рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст.263 КАС України передбачено, що справи про оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію розглядаються судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Предметом спору у цій справі є дії, а не бездіяльність відповідача, щодо неналежного розгляду запиту на інформацію, а тому рішення по справі не підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн сплачений згідно з квитанцією №0.0..1 від 29.08.2021.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Дарницького районного суду м.Києва у наданні повної інформації на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 09.08.2021, викладену в листі від 20.08.2021 №5/563/21.

Зобов`язати Дарницький районний суд м. Києва (місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул.О. Кошиця, 5-а, ) надати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) інформацію про:

- дату надходження до Дарницького районного суду м. Києва протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 ;

- прізвище, ім`я, по-батькові та посаду особи, яка здійснювала автоматизований розподіл справи №753/14408/20 та визначала перелік суддів, які беруть участь у розподілі, а також прізвище, ім`я, по-батькові та посаду безпосереднього керівника цієї особи;

- перелік суддів Дарницького районного суду м. Києва, які станом на 16.09.2020 мали повноваження на розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП;

- дані про документи (назва та реквізити), які діяли станом на 20.09.2020, якими визначено спеціалізацію кожного з діючих на той момент суддів Дарницького районного суду м. Києва;

- електронні копії документів (назва та реквізити), які діяли станом на 20.09.2020, якими визначено спеціалізацію кожного з діючих на той момент суддів Дарницького районного суду м. Києва;

та відповідь на інші питання, викладені в запиті від 09.08.2021, щодо обставин автоматизованого розподілу справи №753/14408/20.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Дарницького районного суду м. Києва (місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул.О. Кошиця, 5-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі по 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан