Справа № 520/14912/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 р. № 520/14912/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВБРОК" (проїзд Садовий, буд. 12 А, м. Харків,61000) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВБРОК", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

1. Скасувати податкове повідомлення рішення № від 15.02.2021 винесене на підставі висновків Акту № 449/20-40-18-17-10/38325598 від 20.01.2021 р. про результати камеральної перевірки даних, задекларованих в податковій декларації з податку на додану вартість за листопада 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВБРОК», код ЄДРГІОУ 38325598, таке що суперечить чинному законодавству.

2. Стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 12600,00 гривень у відповідності з розрахунком наданим у заяві.

В обґрунтування позову зазначено, що податкове повідомлення - рішення від 15.02.2021 року № про зменшення від`ємного значення ПДВ в сумі 128026,00 грн, є протиправним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

У зв`язку з перебуванням судді Харківського окружного адміністративного суду Спірідонова М.О. на навчанні, рішення суду виготовлено в перший робочий день.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 29.06.2021 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржуване позивачем податкове повідомленням-рішення № від 15.02.2021 є законним та таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ТОВ "ЛЬВІВБРОК" зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код - 38325598 та перебуває на податковому обліку у відповідача, зареєстровано платником податку як суб`єкт господарювання.

За результатами своєї господарської діяльності ТОВ "ЛЬВІВБРОК" до відповідача подавалась податкова звітність, зокрема, податкові декларації з податку на додану вартість.

Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних у листопаді 2020 року ТОВ "ЛЬВІВБРОК" зареєстровано дві митні декларації, а саме:

- від 05.11.2020 UA 209140/2020/104783 на суму 130 169, 39 грн.;

- від 20.11.2020 UA209190/2020/110609 на суму 150, 374, 95 грн.

Відповідно до податкової декларації з ПДВ за листопад 2020 року від 16.12.2020 № 8 ТОВ "ЛЬВІВБРОК" задекларовані наступні показники:

- рядок 1.1 (операції, що оподатковуються за основною ставкою) колонка Б -309100, 00 гривень;

- рядок 9 (усього податкових зобов`язань) - 309100, 00 гривень;

- рядок 10.1 (операції, що оподатковуються за основною ставкою) колонка Б - 3996,00 грн.

- рядок 11.1 (ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою) колонка Б - 409561, 00 гривень;

- рядок 16 (від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду) - 130393, 00 грн;

- рядок 17 (усього податкового кредиту) - 543950, 00 гривень;

- рядок 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) - 234850, 00 гривень.

На підставі ст.20, п.75.1 та в порядку п. 76.3 ст. 76 та ст. 102 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено камеральна перевірку даних, задекларованих ТОВ "ЛЬВІВБРОК" у податковій звітності з податку на додану вартість за листопад 2020 року.

За результатами проведеної камеральної перевірки контролюючим органом складено акт від 20.01.2021 року № 449/20-40-18-17-10/38325598

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ЛЬВІВБРОК» вимог п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого завищено рядок 11.1 (ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою) на суму 128 026,00 гривень ПДВ, що призвело до завищення рядка 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) на суму 128 026, 00 гривень ПДВ.

На підставі акту перевірки від 22.05.2019 року № 1478/20-40-56-05-06/39024385 Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 15.02.2021 № про зменшення розміру від`ємного значення ПДВ в сумі 128 026, 00 гривень.

Спірне податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ДПС України.

За результатами адміністративної процедури оскарження спірного рішення, ДПС України було прийнято рішення від 27.04.2021 року, за результатами якого, рішення про розгляд скарги повідомлення-рішення залишено без змін.

Позивач, з зазначеним податковим повідомленням-рішенням не погоджується, зазначивши, що ним сплачено усі суми податку на додану вартість за 2020 рік, за тимчасовими митними деклараціями до декларування відповідного податкового кредиту. Також зазначає, відповідачем в акті перевірки не ставиться під сумнів факт сплати позивачем податку на додану вартість до/або під час подання тимчасових митних декларацій, оскільки податковий кредит сформований позивачем на підставі зареєстрованих митних декларації, при цьому положення пункту 201.12 Податкового кодексу України не обмежує позивача у такому праві, отже оскаржуване податкове повідомлення-рішення від № від 15.02.2021 є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до положень пп.19-1.1.1 п.19-1.2 ст.19 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Також згідно з п.19-1.1.34 ст.19 Податкового кодексу України органи державної податкової служби забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 20.1.4 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п.76.2 ст. 76 Податкового кодексу України визначено, що порядок оформлення результатів камеральної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Як передбачено приписами п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до підпункту 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що спірні у даній справі правовідносини виникли у зв`язку з встановленням контролюючим органом порушень, допущених підприємством позивача під час декларування даних у податковій звітності з податку на додану вартість за листопад 2020 року.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 зі змінами та доповненнями:

5) у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що включення до складу податкового кредиту за листопад 2020 року до податкової декларації показника попереднього звітного (податкового) періоду (-) 234850,00 грн., який виник у рядку 21 є передчасним.

Водночас, суд зазначає, що посилання представника позивача на помилковість доводів контролюючого органу в частині допущення підприємством позивача порушень, не можуть вважатись судом належними, оскільки станом на момент подання підприємством податкової декларації за жовтень 2020 року контролюючий орган не мав відомостей стосовно залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду, а такий уточнюючий розрахунок було подано пізніше.

Відповідно до пп. 16.1.3, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи п. 36.5 ст. 36 ПК України).

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платники податку з, зокрема, ввезення товарів на митну територію України.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України передбачено, що для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з п. 187.8 ст. 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складання платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодекс.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позивні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а податкове повідомленням-рішення № від 15.02.2021 року є законним та таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а отже не підлягає скасуванню.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВБРОК" (проїзд Садовий, буд. 12 А,м. Харків,61000) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.