Справа № 420/14096/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

03 листопада 2021 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника Приватного підприємства Торгівельна компанія Ньюко про стягнення витрат на правову допомогу по справі за позовом Приватного підприємства Торгівельна компанія Ньюко (площа Михайлівська, 1, офіс 4, м. Одеса, 65005, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м.Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, зобов`язання зареєструвати податкову накладну, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом Приватного підприємства Торгівельна компанія Ньюко (площа Михайлівська, 1, офіс 4, м. Одеса, 65005, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м.Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, зобов`язання зареєструвати податкову накладну.

Рішенням суду від 11.10.2021 року позовні вимоги було задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2665610/343794 від 18.05.2021 року та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №100 від 28.04.2021 року, яка подана Приватним підприємством Торгівельна компанія Ньюко датою її подання.

29.10.2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника Приватного підприємства Торгівельна компанія Ньюко в якому він просить стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6750 грн.

Розглянувши вказане клопотання суд вважає його таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в рішенні суду від 11.10.2021 року №420/14096/19, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу.

У позовній заяві було зазначено попередню (орієнтовну) сума витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

При цьому 15.09.2021 року до суду від представника позивача надійшла заява в якій повідомлено, що докази судових витрат, які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, буде надано протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності з ч.ч.1,3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу представником позивача були надано наступні докази: договір про надання правової допомоги №03/08/2021 від 03.08.2021 року, акт приймання-передачі виконаних робіт №1 від 15.10.2021 року до договору про надання правової допомоги №03/08/2021 від 03.08.2021 року

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.6 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд враховує складність розгляду саме цієї справи, заявлені позовні вимоги та їх співвідношення із заявленим розміром судових витрат, наявність сталої судової практики з розгляду такої категорії спорів, в тому числі, наявність відповідних рішень Верховного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, витрати позивача на правову допомогу склали 6750 грн.

Аналізуючи документи, надані представником позивача на підтвердження витрат на правничу (правову) допомогу, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача частково, оскільки з урахуванням наведених обставин, складності справи та наявності судової практики щодо спорів з даним предметом позову, суд вважає справедливим розміром професійної правової допомоги, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 3375 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.134, 137, 139, 252 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Клопотання представника Приватного підприємства Торгівельна компанія Ньюко про стягнення витрат на правову допомогу по справі за позовом Приватного підприємства Торгівельна компанія Ньюко (площа Михайлівська, 1, офіс 4, м. Одеса, 65005, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м.Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, зобов`язання зареєструвати податкову накладну задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Приватного підприємства Торгівельна компанія Ньюко (площа Михайлівська, 1, офіс 4, м. Одеса, 65005, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3375 (три тисячі триста сімдесят п`ять) грн.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Додаткове рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук