Справа № 400/4909/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/4909/20
Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року (суддя Лебедєва Г.В., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 31.12.2021) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу та Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області" в особі сектору з соціально-гуманітарних питань, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

5 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу та Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, надбавки за військову кваліфікацію (1 клас), надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії), для проведення перерахунку з 1 квітня 2019 року основного розміру пенсії, який не було проведено з вини відповідачів;

- зобов`язати відповідачів підготувати та надати до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 5 березня 2019 року для проведення з 1 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії із зазначенням в довідці посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, надбавки за військову кваліфікацію (1 клас), надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 був задоволений частково.

Визнано протиправною бездіяльність МВС України, яка полягає у відмові скласти та подати до ГУ ПФУ в Миколаївській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії з 1 грудня 2019 року, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Зобов`язано МВС України скласти та подати до ГУ ПФУ в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19 листопада 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови КМУ від 13.02.2008 року№45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Пропенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови КМУ від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 1 грудня 2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням в частині зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України скласти та подати до пенсійного органу нову довідку про розмір грошового забезпечення та в частині розміру стягнення судових витрат, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині оскарження, та ухвали нове, яким зобов`язати МВС України підготувати та надати до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 5 березня 2019 року для проведення з 1 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії, та стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн. В інших частинах рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року просить залишити без змін.

В обґрунтування скарги позивач зазначив, що є пенсіонером, військовослужбовцем звільненим в запас, тому на нього не поширюється дія Постанови №988.

Щодо розміру судових витрат, то апелянт вважає, що у суду були відсутні будь-які правові підстави для зменшення суми судових витрат з 5 000,00 грн. до 1 840,80 грн. при наявності всіх доказів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу.

Відповідачі своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Розмір пенсійної виплати позивача був обчислений з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років (45%), надбавки за військову кваліфікацію, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премії.

1 березня 2018 року набрала чинності постанова КМУ від 30.08.2017 року №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 1 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови №704.

Для здійснення відповідного перерахунку управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області надало до ГУ ПФУ в Миколаївській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, з врахуванням таких сум грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, премії.

На підставі зазначеної вище довідки позивачу перераховано пенсію з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років та премії.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до директора Департаменту персоналу МВС України із заявою про виготовлення та направлення до пенсійного органу нової довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням його додаткових видів (а.с. 15-16).

Листом за №Д-14197/22 від 21.08.2020 року заявнику відмовлено у підготовленні нової довідки у зв`язку з тим, що Урядом не приведені у відповідність підзаконні нормативно-правові акти, які б стосувалась перерахунку пенсій (а.с. 17-18).

Також, з матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про виготовлення та направлення до пенсійного органу нової довідки про розмір його грошового забезпечення до сектору з соціально-гуманітарних питань Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області" (а.с. 19-20).

Листом ДУ за №33/35-Д-03 від 23.10.2020 року йому також було відмовлено, з мотивів не надходження від територіальних органів ПФУ до МВС списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (а.с. 21-25).

Не погоджуючись з такими діями ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що з 1 грудня 2019 року у позивача виникло право для перерахунку його пенсії, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №988.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, оскільки суду першої інстанції встановивши, що грошове забезпечення позивача, якій був звільнений з військової служби, регулюється постановою КМУ від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", керувався приписами постанови КМУ від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Тому, перевіряючи правомірність дій відповідачів щодо відмови ОСОБА_1 у виготовленні та направленні до ГУ ПФУ в Миколаївській області нової довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням підстав, за якими позивач звернулася до суду, колегія судів зазначає наступне.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого перевіряє чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що наказом командира внутрішніх військ МВС України позивача звільнено в запас відповідно до вимог "в" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Таким чином, спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ) та Законом України від 20.12.1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-XII).

Так, відповідно до статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною третьою цій статті встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 2 постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Частина вісімнадцята статті 43 Закону №2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

13 лютого 2008 року Кабінет Міністрів України постановою за №45 затвердив порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, пунктом 1 якого передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом першим пункту 5 Порядку №45, у редакції Постанови №103, встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Додаток 2 до Порядку №45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Тобто, Постановою №103 було встановлено, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, здійснюється з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років. Врахування інших видів грошового забезпечення, зокрема, додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), цією постановою не передбачено.

Разом з цим, 5 березня 2019 року набрало законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45.

Відповідно до приписів статті 265 КАС України з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, треба розуміти так, що дія акта починається з моменту набрання ним чинності і припиняється з втратою актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

30 вересня 2010 року Конституційний Суд України ухвалив рішення №20-рп/2010 у справі щодо конституційності Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 8 грудня 2004 року №2222-IV, яким визначено юридичні наслідки визнання нормативно-правового акта нечинним, часові межі чинності такого акта, а також і відповідні межі дії відновлених норм з початкової редакції Основного Закону.

Отже, за загальним правилом, моментом припинення календарної дії приписів закону в цих випадках є момент набрання законної сили відповідним судовим рішенням. Тобто, відповідний акт визнається нечинним на майбутнє.

Таким чином, оскільки зміни, внесені Постановою №103, зокрема, до додатка 2 Порядку №45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 5 березня 2019 року діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін.

З урахуванням наведеного вище колегія суддів уважає, що позивач після визнання нечинними в судовому порядку пунктів 1 та 2 Постанови №103 набув право на перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому вказане право може бути реалізовано позивачем шляхом самостійного звернення до уповноваженого органу за отриманням довідки з урахуванням повної інформації про всі види грошового забезпечення за відповідною посадою.

Зокрема, на час звернення позивача із заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку №45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Згідно з абзацом 4 пункту 3 розділу І, пунктом 1 розділу ІІ Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з інших соціальних питань, затвердженої Міністерством внутрішніх справ України 17 вересня 2018 року №760 (далі Інструкція №760) визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів: організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій; формують облікові справи та зберігають їх згідно з порядковими номерами, присвоєними в книзі обліку документів для призначення пенсій (додаток 1); повідомляють органи, які призначають пенсії, про судові рішення, які набрали законної сили, про позбавлення пенсіонерів військового (спеціального) звання та про видання наказів про прийняття (поновлення) на службу в 10-денний строк з дня отримання відповідного рішення суду; ведуть облік осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону; взаємодіють з органами, які призначають пенсії, стосовно осіб, яким призначено (припинено) виплату пенсій, та в межах повноважень з органами державної влади з питань соціального захисту та пенсійного забезпечення.

У відповідності до пункту 2 розділу ІІІ Інструкції №760 при проведенні перерахунку пенсій відповідно до списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, складених головними управліннями Пенсійного фонду України, уповноважений структурний підрозділ готує довідки про розмір грошового забезпечення.

Пунктом 4 Інструкції №760 передбачено, що підрозділи фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України, готують: грошовий атестат; довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - довідка про додаткові види грошового забезпечення) (додаток 4).

Наказом МВС України від 25.02.2019 №129 "Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій" визначено в МВС України уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання (перерахунку) пенсій Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України з покладенням таких функцій на управління координації пенсійних та соціально-гуманітарних питань цього Департаменту.

З огляду на наведене, на МВС України покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Слід додати, що тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення затверджені Постановою №704.

Зокрема, зазначеною постановою установлено такі додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6).

Окрім цього, Постановою №704 передбачено здійснення преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення (підпункт 2 пункту 5).

Підпунктом 2 пункту 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Таким чином, з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, отже саме з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає протиправною відмову подати до ГУПФУ нову довідку для перерахунку пенсії за вислугу років позивача виходячи з основних видів грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, оскільки чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , водночас рішення суду першої інстанції підлягає повному скасуванню через порушення судом норм матеріального права.

Поряд з цим варто зауважити, що право суду на вихід за межі доводів апеляційної скарги передбачено частиною другою статті 308 КАС України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За правилами статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частин другої - п`ятої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 3 грудня 2020 року у справі №2040/5858/18.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем подано:

- Договір про надання правової (правничої) допомоги від 05.10.2020 року (а.с. 26-29);

- Додаток №1 до договору (а.с. 30);

- Додаток №2 до договору (а.с. 31);

- Рахунок-фактура №4/2020 від 02.11.2020 року до договору (а.с. 34);

- Квитанція банківської установи від 02.11.32020 року (а.с. 35).

За змістом пунктів 1.1 та 2.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.10.2020 року (далі Договір), Клієнт ( ОСОБА_1 ) доручає, а Виконавець (адвокат), відповідно до вимог чинного законодавства України приймає на себе зобов`язання в якості правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта в у всіх державних установах, включаючи суди та органи ДВС.

Згідно пункті 2.2 цього Договору, конкретні правовідносини щодо яких надається правнича допомога за ним та строк їх надання визначається в додатку до цього договору.

Відповідно до розділу 4 Договору, Сторони домовились, що вартість послуг за цим договором (гонорар) адвоката визначається відповідно до обсягу отриманих послуг, перелік та вартість яких визначається в додатку до цього Договору (п.4.1). Факт надання послуг підтверджується актом приймання - передачі наданих послуг підписаного Сторонами (п.4.3).

З Додатку №1 до договору вбачається, що ОСОБА_1 та адвокат дійшли згоди про те, що Виконавець на умовах Договору зобов`язується надати повний та необхідний обсяг правової допомоги у правовідносинах, що склались між Клієнтом та Міністерством внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу МВС України, ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області" в особі сектору з соціально-гуманітарних питань щодо відмови ОСОБА_1 в наданні до ГУ ПФУ Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

В Додатку №2 до Договору ОСОБА_1 та адвокат домовилися про вартість послуг за Договором, яка розраховується погодинно виходячи з виду наданої послуги (від 200 грн. до 1 000 грн. за кожну витрачену годину).

В Рахунку-фактурі №4/2020 від 02.11.2020 року пропонується ОСОБА_1 за послугу "надання правової (правничої) допомоги згідно договору від 05.10.2020" у кількості "1,00" сплатити суму "5 000".

З квитанції АТ КБ ПриватБанк вбачається, що ОСОБА_1 сплатив адвокату 5 000 грн. за послуги по договору правової (правничої) допомоги від 05.10.2020, згідно рахунку №4/2020 від 02.11.2020.

Аналіз наведених документів дає підстави для висновку, що Договір укладено з адвокатом на отримання будь-яких його послуг, оскільки відомостей про його укладення з метою вирішення даної справі він не містить. Між тим, на отримання правової допомоги в межах спору з відповідачами у даній справі позивач уклав з адвокатом Додаток №1.

При цьому, колегією суддів враховуються, що згідно пункту 4.1 Договору, на умовах якого укладено Додаток №1, вартість послуг (гонорар) адвоката визначається відповідно до обсягу отриманих послуг, перелік та вартість яких визначається в додатку.

Однак, в матеріалах справи відсутні документи, з яких можливо встановить обсяг отриманих ОСОБА_1 послуг адвоката на виконання Додатку №1 до Договору.

В Рахунку-фактурі №4/2020 від 02.11.2020 року також не вказано опис робіт (наданих послуг) та час витрачений на правову допомогу. Крім того, він складений до Договору, а не до Додатку №1.

Апеляційний суд вважає, що зазначені обставини унеможливлюють при вирішенні питання про розподіл судових витрат вирахувати, чи пов`язані заявлені позивачем витрати з розглядом даної справи, та, відповідно, встановити, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Оскільки позивачем не було надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи, колегія суддів вважає, що вимоги про розподіл судових витрат задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови в підготуванні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства України.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 5 березня 2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 1 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов