Справа № 640/22844/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2021 року м. Київ № 640/22844/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до треті особи проГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві Міністерство оборони України, Кабінет Міністрів України, Київський міський військовий комісаріат визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, треті особи Міністерство оборони України, Кабінет Міністрів України,Київський міський військовий комісаріат, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо визнання грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія ОСОБА_1 (47 тарифного розряду за посадою начальника відділу самостійного управління з тарифним коефіцієнтом 4,72) та включення у перерахунок пенсії йому, які були нараховані з усіма надбавками та доплатами (надбавка за особливо важливі завдання (95%), надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (15%), премія (33,3 %)) на підставі Постанови № 704 у зв`язку із зміною розміру посадового окладу та військового звання, за період з 01.01.2018 по 01.04.2020 років індексації пенсії;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16 Код ) здійснити мені, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи із 47 тарифного розряду за посадою начальника відділу самостійного управління з тарифним коефіцієнтом 4,72) га включення у перерахунок пенсії йому, яка були нараховані з усіма надбавками та доплатами, (надбавка за особливо важливі завдання (95%), надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (15%), премія (33,3 %)) на підставі Постанови № 704 (у зв`язку із зміною розміру посадового окладу та військового звання), отриманих мною на день звільнення, та врахувати за період з 01.01.2018 по 01.04.2020 років індексації пенсії;

- не застосовувати обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром встановленим Законом № 3668-VI відповідно до вимог розділу II пункту другому прикінцевих та перехідних положень, у зв`язку з тим, що пенсія була призначена до набрання чинності цим Законом (з 16 червня 2009 року).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач зазначає, що, починаючи з 01 січня 2018 року, згідно розрахунку, проведеному Головним УПФ підвищення його пенсії становить 5151,31 грн., з яких, відповідно до Постанови № 103, йому виплачували та будуть виплачувати:

з 01 січня 2018 року - 2575,66 грн.; з 01 січня 2019 року - 3863,48 грн.; з 01 січня 2020 року -5151,31 грн.

Позивач вважає, що за його підрахунком, підвищення пенсії, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, повинно становити 24552,68 грн. Таким чином, Головне УПФ згідно зі статтею 63 Закону України № 2262- XII (редакції станом на 27.12.2007 року) з 01.01.2018 щомісячно не доплатило 24552,68 6491,85 = 18060,83 грн., що за 2018 рік складає 216729,96 грн. (18060,83 х 12= 216729,96 грн.). Фактично, за підрахунком позивача, підвищення пенсії, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та примітки Додатку 1 до постанови № 704, повинно становити 28068,43 грн. Таким чином, Головне УПФ згідно зі статтею 63 Закону України № 2262- XII (редакції станом на 27.12.2007 року) з 01.01.2019 щомісячно не доплатило 28068,43 7779,67 = 20288,76 грн., що за 2019 рік складає 243465,12 грн. ( 20288,76 х 12= 243465,12 грн.). Фактично, за підрахунком позивача, підвищення пенсії, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та примітки Додатку 1 до постанови № 704, повинно становити 29603,35 грн. Таким чином, Головне УПФ згідно зі статтею 63 Закону України № 2262- XII (редакції станом на 27.12.2007 року) з 01.01.2020 щомісячно не доплатило 29603,35 9067,50 = 20535,85 грн., що за 2020 рік складає 61607,55 грн. ( 20535,85 х 3= 61607,55 грн.). Висновок: не доплата Головного УПФ з 01.01.2018 по 01.01.2020 склала 521802,63 грн. (216729,96+ 243465,12+ 61607,55 = 521802,63 грн.).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2020 позовну заяву залишено без руху. Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/22844/20 та запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву, копію відзиву одночасно надіслати позивачу. Запропонувано третім особам протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду пояснення разом із матеріалами з приводу спірних правовідносин.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує, що нормативно - правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України № 2262, після дати набрання рішення суду законної сили не приймалося. У зв`язку з цим, а також з урахуванням пункту 4 постанови № 103, виплата пенсій продовжується у встановлених на цей час розмірах. Таким чином новий перерахунок пенсії позивачу неможливо провести. Щодо здійснення перерахунку з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зазначає, що на даний момент довідок про розмір грошового забезпечення чи інших документів, які надають право позивачу на перерахунок пенсії з урахуванням надбавок до головного управління надано не було. Статтею 63 Закону України № 2262-ХІІ Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, З статті 116 Конституції України. Відповідно до пункту 1 постанови № 103 (у редакції на час здійснення перерахунку) перерахунок пенсії військовослужбовцям та деяким іншим особам здійснюється із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року - окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено. Відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, Порядку № 45, постанови № 103 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснило перерахунок пенсії на підставі довідки, в якій визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення позивача, в тому числі складові грошового забезпечення, передбачена додатком 2 Порядку № 45. Права самостійно визначати розміри грошового забезпечення позивачу відповідач не має. Щодо виплати нарахованої пенсії без обмеження вказує, що в частині виплати йому пенсії без обмеження максимального розміру на даний час не порушені, оскільки під час перерахунку пенсії позивача обмеження максимальним розміром не підлягало застосуванню. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому. Таким чином, ГУ ПФУ в м. Києві права позивача не порушувало, оскільки діяло на підставі та в межах чинного законодавства.

Від представника Кабінет Міністрів України 02.11.2020 року надійшли поясненя, у яких він просить прийняти законне та обґрунтоване рішення, враховуючи інтереси Кабінету Міністрів України.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Міністерство оборони України та Київський міський військовий комісаріат пояснень до суду не надали.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

14.02.2019 року позивач звернувся із заявою до Головного УПФ (зареєстрована у Головному УПФ від 18.02.2019 № 18686) щодо не врахування правильного тарифного розряду та не включення в розрахунок пенсії усіх надбавок та доплат (надбавка за особливо важливі завдання (95%), надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (15%), премія (33,3 %)).Отримав відповідь Головного УПФ від 18.03.2019 № 53725/02 (Додаток 3), з посиланням на редакцію Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ та постанову Кабінету Міністрів України Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 18.03.2019 № 53725/02 відмовило позивачу у перерахунку пенсії.

19.02.2020 позивач повторно звернувся із заявою до Головного УПФ (зареєстрована у Головному УПФ від 25.02.2020 № 4722/П-2600-20) щодо не врахування правильного тарифного розряду та не включення в розрахунок пенсії усіх надбавок та доплат (надбавка за особливо важливі завдання (95%), надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (15%), премія (33,3 %) (в редакції Закону № 2262-ХІІ на 27.12.2007 року).

Головне УПФ листом від 02.04.2020 № 6089-4722/П-02/8-2600/20 відмовило позивачу у перерахунку пенсії зазначивши, зокрема, що Головним УПФ здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 на підставі наданої уповноваженим органом довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу рокув.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, звернувся до суду із даним позовом.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Частиною третьою статті 46 Конституції України проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ), яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обов`язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Відповідно до вимог частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону проводиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок проводиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання частини четвертої статті 63 вказаного Закону, Кабінетом Міністрів України 13.02.2008 прийнято Постанову №45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 45).

Пунктами 1-3 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, в місті Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Отже, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій Пенсійним фондом проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію на підставі повідомлення відповідними органами та надання вказаними органами відповідних довідок про розмір грошового забезпечення кожної особи.

Тобто, перерахунок пенсій у визначеному вище порядку здійснюється виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018. Даною постановою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також, 24.02.2018 набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018.

Пунктом 1 вказаної постанови визначено, що відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінет Міністрів України постановив перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

На думку позивача, перерахунок його пенсії було здійснено без урахування правильного тарифного розряду та не включення в розрахунок пенсії усіх надбавок та доплат (надбавка за особливо важливі завдання (95%), надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (15%), премія (33,3 %).

Поряд з цим, як зазначено в листі Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 було здійснено на підставі довідки, наданої відповідним органом, про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018.

Суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 5 Порядку №45 (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Аналогічні приписи були визначені пунктом 1 Постанови №103, яким визначено перерахувати пенсії, згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.12.2019, набрало законної сили 05.03.2019.

Однак, суд звертає увагу, що скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 не впливає на результат розгляду даної справи по суті, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", передбачений у постанові Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, не змінився у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Порядок №45, в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку № 45.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постанові від 13.03.2019 по справі №240/6263/18.

Згідно з висновком Верховного Суду України (постанова від 22.04.2014 у справі №21-484а13) про правильне застосування статей 49 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, щодо підстав для повідомлення про відмову в перерахунку пенсії, суд вказує, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Отже, у разі відсутності у пенсійній справі необхідних для перерахунку пенсії документів, такий перерахунок здійснюється на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

З системного аналізу викладеного вбачається, що головні управління Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо здійснення перерахунку пенсій після надходження довідок встановленого зразка, тобто у органів пенсійного фонду відсутній обов`язок щодо самостійного витребування відповідних довідок.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2018 у справі №709/2728/16-а.

Так, суд наголошує, що під час розгляду даної справи, суду не було надано доказів отримання позивачем довідки з зазначенням тарифного розряду та надбавок та доплат: надбавка за особливо важливі завдання (95%), надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (15%), премія (33,3 %).

Також не було надано суду доказів оскарження дій уповноваженого органу щодо складання та направлення відповідачу на підставі вимог Порядку №45 довідки з визначеними у ній видами грошового забезпечення, для перерахунку пенсії позивача, лише у вигляді посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, зобов`язання надати довідку з урахуванням інших видів грошового забезпечення, як не було заявлено таких вимог і в межах розгляду даної справи.

Таким чином, законодавством чітко визначено процедуру, за якою проводиться перерахунок розміру пенсії, відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ, а тому покладення обов`язку на відповідача діяти не у відповідності до Порядку, означало б спонукання до виходу за межі своїх повноважень.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеним в рішенні від 13.03.2019 у справі №240/6263/18.

Одночасно суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з вимогами до органу, з якого позивач був звільнений, з приводу привильного визначення тарифного розряду та складових грошового забезпечення, включених до довідки для перерахунку пенсії та видачі відповідної довідки, проте, в рамках цієї адміністративної справи такі вимоги розгляду не підлягають.

Щодо позовних вимог не застосовувати обмеження пенсії максимальним розміром встановленим Законом № 3668-VI, відповідно до вимог розділу II пункту другому прикінцевих та перехідних положень, у зв`язку з тим, що пенсія була призначена позивачу до набрання чинності цим Законом (з 16 червня 2009 року), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності з 01.01.2016; далі - Закон №911-VIII) частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнено реченням: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Разом з тим, згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Як видно з матеріалів справи пенсію позивачу за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ призначено з 27 грудня 2007 року. Отже, до позивача наведене обмеження щодо виплати пенсії не може бути застосоване.

Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суд від 03.10.2018 (справа №127/4267/17).

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону №2262-XII зі змінами, зокрема, частина сьома статті 43, згідно з якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн. Наведені положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набув чинності з 01.01.2017; далі - Закон №1774-VIII) у частині сьомій статті 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри «у період з 01.01.2016 по 31.12.2016» замінено словами і цифрами «по 31.12.2017». Перехідними положеннями Закону №1774-VIII визначено коло осіб, щодо яких обмеження з виплати пенсій протягом визначеного періоду не застосовуються.

Як уже зазначалось, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 частина сьома статті 43 Закону №2262-XII зі змінами втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. На думку суду, внесення змін до положення Закону №2262-XII у спосіб заміни слів і цифр «у період з 01.01.2016 по 31.12.2016» словами і цифрами «по 31.12.2017» не могло бути здійсненим, оскільки положення, до яких вносились зміни, втратили чинність (не існувало норми, до якої можна було б внести зміни), тобто такі зміни є нереалізованими.

Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 справа №522/3093/17, від 16.10.2018 справа №522/16882/17.

Оскільки, виплата пенсії позивачу обмежена, в тому числі, на підставі частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, яка втратила чинність з 20.12.2016 на підставі рішення Конституційного Суду України 20.12.2016 №7-рп/2016, до якої внесено зміни Законом №1774-VIII, які за висновком суду є нереалізованими, така підстава для обмеження максимального розміру пенсії є протиправною.

Такий правовий висновок Верховний Суд висловив у постанові від 03.10.2018 справа №127/4267/17.

Постановою № 988 та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» встановлено розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 частину четверту статті 63 Закону № 2262-XII викладено у новій редакції: «Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України <…>»

Пунктом 3 Постанови № 103 Кабінетом Міністрів України вирішено перерахувати з 01 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Судом встановлено, що з 01.01.2018 у позивача виникли обставини, що тягнуть за собою зміну розміру його пенсії, саме з цього часу і необхідно здійснити перерахунок пенсії позивача без обмеження граничного розміру.

Щодо позовних вимог в частині здійснити за період з 01.01.2018 по 01.04.2020 років індексації пенсії, суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 (далі - Порядок №159).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вказаного Закону зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок), №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з п. 3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: - пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); - соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до п. 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З системного аналізу вищезазначених норм права, встановлено, що компенсації підлягають нараховані грошові доходи, зазначені у п. 3 Порядку, разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців.

Таким чином, компенсація індексації нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

Суд зазначає, що позивач просить нарахувати індексації на ще не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що вказана у постанові від 11 липня 2018 року по справі за №487/6923/16-а.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації індексації при виплаті пенсії буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у частині зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16 Код ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням надбавок, доплат та премій на підставі Постанови № 704 (у зв`язку із зміною розміру посадового окладу та військового звання), отриманих ним на день звільнення.

Щодо позовних вимог в частині не застосовувати обмеження пенсії максимальним розміром встановленим Законом № 3668-VI, відповідно до вимог розділу II пункту другому прикінцевих та перехідних положень суд зазначає, що дані вимоги не підлягають задоволенню з огляду на їх передчасність, оскільки вказані вимоги направлені на майбутнє.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України виплачувати перераховану пенсію, не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги є передчасними та спрямованими на майбутнє.

Разом з тим, суд наголошує, що подальша виплата пенсії повинна відбуватись з урахуванням вищенаведених висновків суду, з метою додержання законності прав, свобод та інтересів позивача.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідно до квитанції, яка знаходиться в матеріалах справи.

Беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16 Код ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням надбавок, доплат та премій на підставі Постанови № 704 (у зв`язку із зміною розміру посадового окладу та військового звання), отриманих ним на день звільнення.

3. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду Україну в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Іщук І.О.