Справа № 160/9456/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2021 року Справа № 160/9456/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОЛ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
11.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АТОЛ" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 2353/04-36-18-09 від 08.02.2021 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку; зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести до Реєстру платників єдиного податку відповідний запис про скасування вказаного рішення та поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОЛ" як платника єдиного податку третьої групи з відсотковою ставкою єдиного податку у розмірі 5 відсотків доходу з 01.01.2021 року.
В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що оскаржуване рішення № 2353/04-36-18-09 про анулювання реєстрації платника єдиного податку з 01.01.2021 року було прийнято на підставі акта перевірки, який не був вручений позивачу, а також з порушенням строків та порядку прийняття зазначеного рішення, а отже прийнятий з порушенням процедури передбаченої Податковим кодексом України. При прийнятті рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку відповідач допустив процесуальне порушення, наслідком якого стало виключення позивача з реєстру платників єдиного податку, чим порушено встановлений податковим законодавством порядок його прийняття, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення та наявність підстав для його скасування.
22.06.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 27.08.2021 року подальший розгляд адміністративної справи № 160/9456/21 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Позивач в судове засідання 06.10.2021 року не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання 06.10.2021 року не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав клопотання про перенесення судового засідання.
Згідно частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи викладене, приймаючи до увагу відсутність доказів на підтвердження поважності причин відсутності представника відповідача в судовому засіданні, повторну неявку відповідача, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Товариство з обмеженою відповідальністю "АТОЛ" з 01.07.2019 року являлось платником єдиного податку 3 групи зі ставкою 5%.
Акт перевірки було направлено позивачу засобами поштового зв`язку "Укрпошта", та у зв`язку із неотриманням позивачем даного відправлення було повернуто відправнику 03.03.2021 року.
На підставі акту перевірки відповідачем було прийняте рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №2353/04-36-18-09 від 08.02.2021 року Про анулювання реєстрації платника єдиного податку.
22.04.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "АТОЛ" подано податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридична особа) за перший квартал 2021 року, яка зареєстрована 22.04.2021 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті заявленого спору, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 291.2 статті 291 Податкового кодексу України встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Згідно пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України, юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
За приписами підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу, суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
За положеннями пункту 299.2 цієї статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
За приписами частини 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
Згідно з пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.
Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, бути платником єдиного податку.
Аналогічну правову позицію зазначено Верховним Судом у постановах від 19.02.2019 року по справі № 826/7216/17 та від 05.02.2019 року по справі № 805/206/17-а.
В даному випадку, судом встановлено, що посадовими особами Головного управлінням ДПС у Дніпропетровській області було проведено перевірку правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування ТОВ "АТОЛ", за результатами якої складено акт від 27.01.2021 року №426/04-36-18-09/30557935, яким встановлено, що за період з 01.07.2020 року по 01.12.2020 року згідно інтегрованої картки платника по підприємству ТОВ "АТОЛ" наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
Отже, перевіркою встановлено порушення ч. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, якою визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місця протягом двох послідовних кварталів в останній день другого із двох послідовних кварталів.
В свою чергу, згідно з нормами абз.3 п.299.10 ст.299 розділу XIV ПК України реєстрація платником єдиного податку може бути анульована за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 299 Податкового кодексу України.
Системно аналізуючи вказані норми, суд дійшов висновку, що реєстрація платником єдиного податку може бути анульована за рішенням контролюючого органу у разі наявності у платника єдиного податку податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
Крім того, в абз.3 п.299.10 ст.299 і пп.8 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 розділу XIV ПК України встановлені випадки, коли реєстрація платником єдиного податку може бути анульована, а порядок, або спосіб дій, контролюючого органу визначений в п.299.11 ст.299 ПК України, в якому зазначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.
Саме такий висновок зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 року по справі №813/1465/17.
Водночас, Верховний Суд при розгляді аналогічних адміністративних справ сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (Постанови від 26.02.2019 у справі №805/1396/17-а, від 05.02.2019 у справі №805/206/17-а, від 24.01.2019 у справі №813/1346/18, від 05.06.2018 у справі №813/4266/17). Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Тобто контролюючим органом повинна бути: 1) проведена документальна перевірка платника податків; 2) у випадку наявності підстав, прийняття рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.
В даному випадку, відповідачем була проведена перевірка правомірності перебування позивача на спрощеній системі оподаткування та за її результатами складено акт перевірки від 27.01.2021 року.
При цьому позивач посилається на порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення зазначаючи, що акт перевірки повернувся на адресу відповідача лише 03.03.2021 року, в той час як оскаржуване рішення було прийнято вже 08.02.2021 року.
З даного приводу суд зазначає наступне.
Так, відповідно до п.76.2 ст.76 Податкового кодексу України, порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог ст.86 цього Кодексу.
В пункті 86.2 ст.86 Податкового кодексу України передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу.
Абзац перший п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України встановлює, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному ст.58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 цього Кодексу.
В даному випадку, обставини справи свідчать, що акт про результати камеральної перевірки №426/04-36-18-09/30557935 від 27.01.2021 року направлений засобами поштового зв`язку "Укрпошта", однак у зв`язку із неотриманням позивачем даного відправлення його було повернуто відправнику 03.03.2021 року.
В той же час, оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку № 2353/04-36-18-09 прийнято 08.02.2021 року, тобто майже за місяць до повернення відповідачу зазначеного відправлення.
Таким чином, станом на день прийняття оскаржуваного рішення, тобто 08.02.2021 року, не сплинув встановлений Податковим кодексом України строк для реалізації позивачем права на подання заперечень до вказаного акту перевірки, а також додаткових документів та на їх розгляд, в тому числі за його участі.
Згідно з положеннями п.300.1 ст. 300 Податкового кодексу України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
У відповідності до п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
В даному випадку підставою застосування такого виду санкцій є винне, протиправне невиконання чи неналежне виконання суб`єктом господарювання своїх зобов`язань, передбачених чинним законодавством.
В свою чергу, відповідачем прийнято оскаржуване рішення 08.02.2021 року без отримання інформації про вручення позивачеві акту перевірки, до сплину встановленого Податковим кодексом України строку для реалізації позивачем права на подання заперечень до вказаного акту перевірки, а також додаткових документів та на їх розгляд, в тому числі за його участі.
Отже, станом на день прийняття оскаржуваного рішення акт перевірки не був вручений позивачеві та не було отримано поштове повідомлення про невручення такого акту, що свідчить про порушення відповідачем процедури прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.
З огляду на допущенні відповідачем порушення процедури прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 2353/04-36-18-09 від 08.02.2021 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку, а ефективним способом відновлення порушених прав позивача буде зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області внести до Реєстру платників єдиного податку відповідний запис про скасування вказаного рішення та поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОЛ" як платника єдиного податку третьої групи з відсотковою ставкою єдиного податку у розмірі 5 відсотків доходу з 01.01.2021 року.
Суд зазначає, що належним способом судового захисту в межах спірних правовідносин буде саме зобов`язання відповідача внести до Реєстру платників єдиного податку відповідний запис про скасування вказаного рішення та поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОЛ" як платника єдиного податку третьої групи з відсотковою ставкою єдиного податку у розмірі 5 відсотків доходу з 01.01.2021 року, оскільки право позивача підлягає захисту та відновленню, шляхом приведення у стан, що існував до такого порушення з боку відповідача.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання чи обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання - пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.
Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) суд визнав незаконне та непропорційне втручання у права заявника, гарантовані статтею 1 Першого протоколу Конвенції. Суд у цьому рішенні підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їх власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Принцип "належного урядування" покладає на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ч. 1ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.139, 143, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 2353/04-36-18-09 від 08.02.2021 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести до Реєстру платників єдиного податку запис про скасування рішення № 2353/04-36-18-09 від 08.02.2021 року та поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОЛ" як платника єдиного податку третьої групи з відсотковою ставкою єдиного податку у розмірі 5 відсотків доходу з 01.01.2021 року.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області суму сплаченого судового збору у розмірі 4540 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська