Справа № 640/21989/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року м. Київ № 640/21989/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ТД ДАКОТА»
доКиївської митниці Державної митної служби України
провизнання протиправним та скасування рішення,-
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД ДАКОТА» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ТД ДАКОТА») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Начальника Київської митниці Держмитслужби (далі по тексту - відповідач, начальник КМ Держмитслужби), в якому просить суд:

1) визнати протиправною та скасувати карту відмови у прийнятті митної декларації від 09.06.2020 за №UA100020/2020/00301;

2) визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 09.06.2020 за №UA100020/2020/000035/2.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем безпідставно було прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товару, оскільки його митна вартість визначена за основним методом, тобто за ціною договору. Також, позивач посилався на те, що на виконання вимог частини другої статті 53 Митного кодексу України та з метою підтвердження заявленої митної вартості ним були надані всі необхідні документи. Вважає, що підстав, які унеможливлювали визначення вартості товару за першим методом, не існувало, а тому визначення митної вартості мало відбутись саме за ціною договору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/21989/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

16 жовтня 2020 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній вказав, що оскаржувані рішення від 09.06.2020 прийнято відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства, є законними та обґрунтованими, а тому, на думку відповідача, підстави для їх скасування відсутні.

03 листопада 2020 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшли заперечення на відзив до позовної заяви.

У зв`язку з необхідністю дослідження доказів у справі, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року вирішено перейти до розгляду адміністративної справи №640/21989/20 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 29 вересня 2021 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ДАКОТА» про розгляд справи №640/21989/20 в режимі відеоконференції відмовлено.

16 жовтня 2020 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшла заява щодо уточнення найменування сторони, а саме: вважати відповідачем у справі Київську митницю Держмитслужби.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову, додатково заявив клопотання про заміну відповідача у справі її правонаступником.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2021 замінено первісного відповідача у справі на Київську митницю Держмитслужби та оголошено про продовження розгляду справи без виклику сторін.

05 жовтня 2021 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшли додаткові пояснення з приводу формування ціни на товар та їх оплати.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У С Т А Н О В И В:

14 лютого 2019 року між ТОВ «ТД ДАКОТА» (за контрактом - покупець) та QINGDAO AWESOME INTERNATIONAL TRADE CO., LTD (за контрактом - продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №0212 на поставку товару, за умовами якого продавець зобов`язується поставити товар, а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у цьому контракті.

Оцінка товару визначена у Специфікації №10 від 27.03.2020 до контракту №0212 від 14 лютого 2019 року та становить загальну суму у розмірі 35 787 дол. США.

З метою митного оформлення товару, ввезеного в Україну на підставі вказаного вище контракту, ТОВ «ТД ДАКОТА» 09 червня 2020 року подано до Київської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA100020/2020/028092 (також - ЕМД), якою задекларовано наступні товари:

№1 «Шини пневматичні гумові нові, призначені для будівельних або промислових вантажно-розвантажувальних транспортних засобів та машин, що мають діаметр обода більш як 61cm: 23.5-25-20PR ТТ (у копмплекті з камерою та бортовою стрічкою),посадочний діаметр 25 дюймів, модель малюнка протектора G-1, індекс навантаження 186/171, індекс швидкості А/В - 22шт.; 29.5R25** TL (безкамерна), посадочний діаметр 25 дюймів, модель малюнка протектора B02N, індекс навантаження 221/204, індекс швидкості А/В - 1шт.; 23.5R25** TL (безкамерна), посадочний діаметр 25 дюймів, модель малюнка протектора B02N, індекс навантаження 201/185, індекс швидкості А/В - 4шт.; 29.5R25** TL (безкамерна), посадочний діаметр 25, модель малюнка протектора MWS+, індекс навантаження 216, індекс швидкості А2 - 4шт. Торгівельна марка - HILO. Виробник - XINGYUANG TIRES GROUP CO., LTD. Країна виробництва - CN.»

№2 «Шини пневматичні гумові нові, призначені для вантажних автомобілів, з індексом навантаження більш як 121, безкамерні: 245/70R19.5-16PR TL (посадочний діаметр 19,5 дюймів, модель малюнка протектора 785, індекс навантаження 136/134, індекс швидкості М)- 6шт. 13R22.5-18PR TL (посадочний діаметр 22,5 дюймів, модель малюнка протектора 700, індекс навантаження 154/151, індекс швидкості К)- 16шт. 315/70R22.5-18PR TL (посадочний діаметр 22,5 дюймів, модель малюнка протектора 785, індекс навантаження 154/150, індекс швидкості М)- 6шт. 315/70R22.5-18PR TL ( посадочний діаметр 22,5 дюймів, модель малюнка протектора 366, індекс навантаження 154/150, індекс швидкості М)- 26шт. Торгівельна марка - HILO. Виробник - XINGYUANG TIRES GROUP CO., LTD. Країна виробництва - CN.»

Одночасно, з вказаною вище ЕМД декларантом було подано до відповідача перелік документів, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, передбачених ч. 2 статті 53 Митного кодексу України (далі також - МК України), а саме:

Пакувальний лист (Packing list) б/н 27.03.2020

Рахунок-проформа (Proforma invoice) 2020-ХY-DAKOTА-1 20.02.2020

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 2020-XY-DAKOTA-1 27.03.2020

Коносамент (Bill of lading) INN020030703 від 31.03.2020

Автотранспортна накладна (Road consignment note) №1824 від 05.06.2020

Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) С20МАЗМНЕ4920168 28.03.2020

Банківський платіжний документ, що стосується товару 3.03.2020

Банківський платіжний документ, що стосується товару 3.05.2020

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №431 від 02.06.2020

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №414 від 02.06.2020

Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною

організацією 222/77 01.06.2020

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104),

подання якого для митного оформлення не супроводжується №0212 14.02.2019

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 27.12.2019

Договір про надання послуг митного брокера №112 від 25.05.2020

Договір (контракт) про перевезення № 051 /ФСР від 16.01.2020

Інші некласифіковані документи Лист на митницю № б/н 02.06.2020

Інші некласифіковані документи Разова перепустка №В6-0012105 09.06.2020

Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA100020.2020.028092 09.06.2020

За наслідками опрацювання наданих документів відповідач дійшов висновку, що документи подані для визначення митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митним органом на підставі п.2, п.3 статті 53, ч. 21 статті 58 Митного кодексу України запропоновано декларанту надати за наявності наступні основні та додаткові документи, а саме:

транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення (та навантаження) оцінюваних товарів, передбачені положеннями наказу №599;

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

виписку з бухгалтерської документації(податкові накладні);

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

проформу-інвойс № 2020-ХУ-DАКОТА-1 від 20.02.2020;

декларацію країни відправлення;

прайс-лист виробника товару.

На виконання вимог ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларантом подано:

Декларантом надано наступні документи:

-прайс;

-проформу-інвойс № 2020-ХУ-DАКОТА-1 від 20.02.2020;

-транспортний договір № 051/ФСР від 16.01.2020.

За наслідками опрацювання наданих документів, на виконання вимог п. 6 статті 54 МК України, Київською митницею Держмитслужби було відмовлено позивачу у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100020/2020/00301.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів від 09 червня 2020 року №UA100020/2020/000035/2.

Зокрема, відповідно до рішення № UA100020/2020/000035/2 митна вартість товару визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 МК України та ґрунтується на інформації щодо попередніх митних оформленнях товару, а саме: для товару №1 - митна декларація від 12.03.2020 № UA500020/2020/207750, митна вартість 1037 дол. США за штуку; для товару №2 - митна декларація від 18.02.2020 № UA100060/2020/306224 митна вартість 192 дол. США за штуку

В подальшому, митним органом товар випущено у вільний обіг шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України за ЕМД від 09.06.2020 №UA100020/2020/028092.

01.07.2020 ТОВ «ТД ДАКОТА», не погоджуючись зі спірним рішенням та на виконання вимог ч. 8 ст. 55 МК України, направив відповідачу заяву щодо надання додаткових документів та скасування рішення про коригування митної вартості від 09.06.2020 UA100020/2020/000035/2.

Листом від 09.07.2020 №7.8-1/15/11/13617 Київська митниця Держитслужби повідомила, що за результатом розгляду заяви ТОВ «ТД ДАКОТА» від 01.07.2020 встановлено, шо декларантом не подано запитуваних митницею додаткових документів, відповідно до статті 53 МК України, підстави для скасування рішення про коригування митної вартості від 09.06.2020 UA100020/2020/000035/2 відсутні.

Не погоджуючись з позицією митного органу, викладеною у листі від 09.07.2020, 04.08.2020 ТОВ «ТД ДАКОТА» знов звернулось з листом до митного органу з вимогою щодо перегляду рішення.

Листом від 14.08.2020 №7.8-1/15/11/16099 Київська митниця Держитслужби повідомила, що у зв`язку з тим, що до заяви від 04.08.2020 ТОВ «ТД ДАКОТА» не надано додаткових документів та документально не обґрунтовано виявлені розбіжності, які зазначені в листі Київська митниця Держитслужби від 09.07.2020 №7.8-1/15/11/13617, у митного органу відсутня можливість здійснити перевірку числового значення складових митної вартості товарів, а саме достовірності декларування витрат на перевезення вантажу.

Незгода позивача із зазначеним рішенням обумовила його звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України (тут і далі по тесту всі нормативно-правові акти наведені в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 34-1 частини першої статті 4 Митного кодексу України, органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до положень частин другої, четвертої, восьмої та дев`ятої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до частин першої, другої, третьої та п`ятої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

- проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

- звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

- застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного Кодексу України).

Відповідно до частини дванадцятої статті 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно частин першої, сьомої, восьмої та дев`ятої статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (частини п`ята - восьма статті 58 Митного кодексу України).

Відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей,напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Правила заповнення декларації митної вартості, затверджені наказом Міністерства фінансів України 24 травня 2012 року № 599, визначають порядок заповнення декларації митної вартості (далі - ДМВ), яка використовується:

- декларантом або уповноваженою ним особою - при визначенні та заявленні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту;

- митним органом - при здійсненні контролю за правильністю визначення декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту.

Відповідно до пункту 1.3 вказаних правил ДМВ подається в установленому порядку митному органу, що здійснює митне оформлення товарів, разом з митною декларацією на оцінювані товари.

Пунктом 1.14 Правил передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Посадовою особою митного органу заповнюється графа ДМВ «Для відміток митного органу». На основному аркуші, крім реєстраційного номера ДМВ, повинно бути зазначене рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів (пункти 2.1, 2.2 вказаних Правил).

Відповідно до пункту 2.3 Правил при електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.

При електронному декларуванні повідомлення про необхідність подання документів вважається одержаним декларантом або уповноваженою ним особою з часу надходження до митного органу повідомлення в електронній формі від декларанта або уповноваженої ним особи про одержання цього повідомлення. При електронному декларуванні декларант або уповноважена ним особа надсилає повідомлення про відмову у подачі документів у складі електронного повідомлення, засвідченого електронним підписом (пункти 2.4, 2.5 Правил).

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 09.06.2020 за №UA100020/2020/000035/2 (графа 33 - обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості) вбачається, що на момент митного оформлення додані до ЕМД документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей щодо складових митної вартості.

Так, митним органом було встановлено, що «Декларантом надано наступні документи: -прайс; -проформу-інвойс № 2020-ХУ-DАКОТА-1 від 20.02.2020; -транспортний договір № 051/ФСР від 16.01.2020. У наданому декларантом прайс-листі від 27.03.2019 фірми-виробника відсутня інформація стосовно умов оплати, відповідно до яких можуть застосовуватись вказані ціни на продукцію, строки та обсяги постачання продукції, також відсутня інформація щодо терміну дії прайс-листа. Проформу-інвойс №2020-ХУ-DАКОТА-1 від 20.02.2020 виставлена на суму 40983 доларів, разом з тим інвойс №2020-ХУ-DАКОТА-1 від 27.03.2020 виставлений на суму 35787 доларів. Транспортний договір № 051/ФСР від 16.01.2020, а до митного оформлення надано коносамент від 31.03.2020 (дата навантаження на борт 31.03.2020, тобто до укладення договору). Наданий висновок експертної організації від 01.06.2020 №222/77 прийнято до уваги митницею, але не може бути підставою для підтвердження митної вартості, так як експерт бере до уваги проформу-інвойс №2020-ХУ-DАКОТА-1 та інвойс №2020-ХУ-DАКОТА-1, які відрізняються один від одного. Також, експертом при складанні висновку не досліджено кон`юнктура ринку. Крім цього, запитувана декларація країни відправлення не надано до митного оформлення.

Досліджуючи надані позивачем до митного оформлення документи та наявність у митного органу підстав для проведення процедури консультації з ТОВ «ТД ДАКОТА», судом встановлено наступне.

16 січня 2020 року між ТОВ «ФСР ЛОДЖИСТІКС Україна» та ТОВ «ТД ДАКОТА» укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування № 051/ФСР, згідно з пунктом 1.1 якого клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується організувати за рахунок Клієнта транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг Клієнтові за погодженням сторін.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано підтверджень на оплату по договору транспортно-експедиторського обслуговування № 051/ФСР.

Таким чином, на думку суду, у митного органу були наявні підстави для того, щоб розпочати процедуру консультації з позивачем та витребувати від нього необхідні документи, оскільки, надані ним до митного оформлення документи, не містили усіх складових митної вартості імпортованого товару щодо витрат по транспортно-експедиторським послугам.

Верховний Суд України у постанові від 30 червня 2015 року у справі 21-591а15 зазначив, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

На вимогу митного органу щодо надання додаткових документів для підтвердження складових митної вартості імпортованого товару, ТОВ «ТД ДАКОТА» не було надано витребовуваних документів, було лише повідомлено, що сума, яка має бути сплачена по договору транспортно-експедиторського обслуговування № 051/ФСР зазначена в наданих до митного органу документах, однак ніяких підтверджень щодо підтвердження сплати транспортно-експедиторських послуг позивачем надано не було, що не заперечувалось останнім у судовому засіданні.

Таким чином, на думку суду, надані позивачем документи не кореспондуються між собою та містять не чітку, двозначну і не зрозумілу інформацію про умови транспортування товару, а отже у сукупності ці відомості, дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності визначення декларантом митної вартості товарів (її складових).

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що надані декларантом документи не є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та не в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, зокрема, витрати на транспортування товару, додаткові документи на вимогу митного органу декларантом надані не були, відтак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів від 09.06.2020 за №UA100020/2020/000035/2 та картка відмови у прийнятті митної декларації від 09.06.2020 за №UA100020/2020/00301 є правомірними та скасуванню не підлягають.

Отже, декларантом не було надано до митного оформлення належних документів, які б підтверджували числові значення складової митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 Митного кодексу України з поданих документів неможливо було підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналіз матеріалів справи підтверджує, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв згідно приписів частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірно, а саме: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність відповідачем правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ДАКОТА» (03057, м. Київ, вул. Гетьмана Вадима, 1-А, офіс 1021, ) до Київської митниці Держмитслужби (03124, м. Київ, б-р. Вацлава Гавела, 8-А, код ЄДРПОУ ВП44005647) про визнання протиправними та скасування рішення - відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов