Справа № 200/11721/21
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 р. Справа№200/11721/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

визнати протиправними дії щодо зменшення при перерахунку пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», основного розміру пенсії до 70 %,

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року на підстав Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із застосуванням основного розміру пенсії 83 % від грошового забезпечення, який був встановлений на час виходу на пенсію, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 31.12.2008 року як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262). Під час виходу на пенсію позивачу розраховано основний розмір пенсії у розмірі 83% грошового забезпечення. Згодом, позивач дізнався, що при здійсненні перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103, відповідач зменшив основний розмір для обчислення пенсії з 83 % до 70 %. Позивач вважає такі дії протиправними, на підставі чого просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 10 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив відмовити у задоволенні позовних вимог обґрунтовуючи підстави відмови наступним.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, що набув чинності 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до низки актів, в тому числі статті 13 Закону № 2262 про розмір пенсії за вислугу років у відсотках.

Враховуючи зміни до статті 13 Закону № 2262, внесені Законом України «Щодо внесення змін в деякі закони України по питання пенсійного забезпечення і соціального захисту військовослужбовців» № 3591-IV, максимальний розмір пенсії, що призначаються за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VI1 внесено зміни до статті 13 Закону № 2262, згідно яких максимальний розмір пенсії за вислугу років, не повинен перевищувати 70 % сум грошового забезпечення за будь-якою із підстав зазначеною в статті 63 Закону № 2262.

Відповідач зазначає, що відповідно до постанови КМУ № 103 та Постанови № 988 проведено перерахунок пенсії із збільшенням грошового забезпечення, проте змінення відсотку сум грошового забезпечення в розмірі 70%. Таким чином вищезазначені зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру пенсії, що унеможливлює порушення прав позивача. Також відповідач посилається на порушення позивачем строку звернення до суду.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому посилався на висновки Верховного Суду від 4 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 та доводи, викладені в позовній заяві. Щодо строку звернення до суду, позивач послався на те, що дізнався про порушення прав тільки після отримання відповіді на звернення від 22.07.2021 року щодо проведення перерахунку пенсії в розмірі 83 % грошового забезпечення.

З`ясовуючи обставини справи, судом встановлено таке.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України згідно паспорту серії НОМЕР_2 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є пенсіонером за вислугою років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с.10).

За даними пенсійної справи випливає, що позивачу призначено основний розмір пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262 з 31.12.2008 року з розрахунку пенсії 83 % грошового забезпечення в сумі 2070,20 грн. (а.с.14).

За даними з автоматизованої системи розрахунку пенсії від 18.04.2018 року випливає, що основний розмір пенсії позивача розрахований із 70 % відповідних сум грошового забезпечення та складає 5241,49 грн. (а.с.15).

22.07.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року з розрахунку 83 % грошового забезпечення (а.с.11-12).

Листом від 25.08.2021 року відповідач повідомив позивача про здійснення позивачу з березня 2018 року на виконання Постанови КМУ від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 (далі - Постанова № 103) з 01.01.2016 року перерахунку пенсії в розмірі 5241,49 грн. з урахуванням 70 % сум грошового забезпечення, визначеного у довідці, а саме 7487,84 грн. (а.с.15). Відповідач також повідомив позивача про здійснення доплати до пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, яка складає 58721,28 грн. та відсутності підстав для перерахунку пенсії з урахуванням 83 % грошового забезпечення.

Фактичні обставини справи сторонами не заперечуються. Предметом спору є зменшення під час проведення перерахунку пенсії за вислугу років розміру грошового забезпечення позивача з 83 % до 70%.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про те, що ця адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідає ознакам зразкової справи №240/5401/18 (адміністративне провадження №Пз/9901/58/18).

Відповідно до частини 3 статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

За наслідками розгляду зразкової справи справа №240/5401/18 Верховним судом прийнято рішення від 04 лютого 2019 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року (Провадження № 11-198заі19). У зазначеному рішенні Верховний суд дійшов таких висновків:

« 27. Стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Кабінет Міністрів України у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

У зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №704, якою з 1 березня 2018 року змінено грошове забезпечення, зокрема,військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ умови, порядок та розміри вказаного перерахунку визначені Постановою КМУ №103, якою постановлено здійснити перерахунок призначених до 1 березня 2018 року на підставі вказаного Закону пенсій з 1 січня 2018 року.

28. Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Постанова КМУ №45 і Постанова КМУ №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

29. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

30. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню».

Таким чином, при розгляді цієї справи судом встановлений факт протиправних дій відповідача, який знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з негативними наслідками для позивача, пов`язаними з не проведенням перерахунку призначеної пенсії та зменшенням відсоткового розміру пенсії з 83% до 70 % сум грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Стосовно зауваження відповідача на пропуск позивачем строку звернення, суд зазначає таке.

За приписами статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся з даним позовом до суду поштовим відправленням від 07 вересня 2021 року. Позивач оскаржує дії відповідача під час проведення перерахунку з березня 2018 року.

Будь-яких доказів повідомлення позивача про складові розрахунку пенсійних виплат після проведеного перерахунку до направлення відповіді від 25.08.2021 року, відповідачем не надано.

Отже, суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки він дізнався про порушення прав з 25.08.2021 року.

Водночас, суд враховує, що надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).

Так, суд враховує висновки Верховного суду від 18 лютого 2020 року у справі № 1840/3344/18, прийнятих з урахуванням позиції Конституційного Суду України, яка висловлена у рішенні від 4 червня 2019 року №2-р/2019, положень Європейської соціальної хартії (переглянута) від 3 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року №137-V та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція), яка набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Відповідно до якого, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Людина вступає в пенсійні правовідносини для реалізації свого права на отримання пенсійного забезпечення і такі відносини, за загальним правилом, мають безстроковий характер.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права (права на призначення пенсії за віком), легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статі 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 83 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року на підстав Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із застосуванням основного розміру пенсії 83 % від грошового забезпечення, який був встановлений на час виходу на пенсію, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 02 листопада 2021 року, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов