Справа № 620/7821/21
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року Чернігів Справа № 620/7821/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лобана Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати бездіяльність Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області протиправною щодо ненадання запитуваної інформації на запит на інформацію від 05 травня 2021 року та зобов`язати надати ОСОБА_1 запитувані документи та інформацію, шляхом надсилання на електронну адресу, зазначену у запиті, разом з всіма додатками у повному обсязі та у хронологічному порядку у відповідності до кожного поставленого питання у запиті;

- стягнути з Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області 5 000 (п`ять) тисяч грн на користь ОСОБА_1 завданої моральної шкоди зазначеною протиправною бездіяльністю:

- зобов`язати уповноважених осіб Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області надати звіт про виконання рішення суду протягом п`яти робочих днів після її отримання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.05.2021 звернувся до відповідача з запитом на інформацію відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», за результатами розгляду якого відповідач надіслав відповідь від 21.05.2021, в якій зазначив про необхідність відшкодування фактичних витрат на копіювання та друк. Вказує, що відповідачем не було оприлюднено рішення про затвердження порядку відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом про доступ до публічної інформації, а сканування документів не є способом виготовлення копій документів, а розпорядник інформації не може стягувати із запитувачів інформації плату за сканування документів. Зазначає, що при наданні інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, та зазначив, що на запит позивача було надано відповідь, в якій повідомлено про розмір фактичних витрат на копіювання, друк та сканування документів, надано перші 10 сторінок запитуваних документів та повідомлено, що решта запитуваних документів будуть надані протягом трьох днів після підтвердження факту оплати рахунку. Крім того, вказує, що позивач не зазначає, в чому полягає нібито завдана моральна шкода, не вказує жодних обґрунтувань про причинно-наслідковий зв`язок між запитом на публічну інформацію та стражданнями позивача.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області з запитом на інформацію від 05.05.2021, в якому просив:

- надати, належним чином засвідчені копії рішень, разом з додатками до них, які ухвалювались Плисківською сільською радою на сесії від 02.03.2021;

- надати належним чином засвідчені копії документів разом з додатками до них, відносно результатів поіменного голосування по рішенням Плисківської сільської ради на сесії від 02.03.2021;

- надати належним чином засвідчену копію протоколу, разом з додатками до нього, сесії Плисківської сільської ради від 02.03.2021;

- надати належним чином засвідчені копії рішень разом з додатками до них, які ухвалювались Плисківською сільською радою на сесії від 02.03.2021;

- надати належним чином засвідчені копії документів щодо рішень, які ухвалювались Плисківською сільською радою на сесії від 02.03.2021, про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою, разом з зазначенням інформації про прізвища, ім`я, по батькові фізичних осіб, з зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, з наданням копій відповідних правових актів, договорів, заяв, але не обмежуючись;

- надати, належним чином засвідчені копії документів, про розпорядження бюджетними коштами за 2020 рік Плисківською сільською радою, а саме, але не обмежуючись: 1. текст бюджету, рішення про його затвердження; 2. розпис бюджету, кошторис бюджетної установи; 3. паспорт бюджетної програми та звіт про її виконання; 4. інформацію про залишки бюджетних коштів; 5 інформацію про видатки з резервного фонду бюджету; 6. звіти про виконання бюджету; 7. пояснювальну записку до бюджету; 8. інформація про виконання бюджетних зобов`язань, зокрема: a) виплату субсидій, допомоги, пільг, компенсацій громадянам з бюджету; b) видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), у тому числі видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу тощо; c) витрати на безоплатне або пільгове матеріальне / побутове забезпечення, на яке згідно із законодавством мають право окремі категорії працівників бюджетних установ, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу; 7) надати, належним чином засвідчені копії документів, про розпорядження бюджетними коштами за 2021 рік Плисківською сільською радою, а саме, але не обмежуючись: 1. текст бюджету, рішення про його затвердження; 2. розпис бюджету, кошторис бюджетної установи; 3. паспорт бюджетної програми та звіт про її виконання; 4. інформацію про залишки бюджетних коштів; 5. інформацію про видатки з резервного фонду бюджету; 6. звіти про виконання бюджету; 7. пояснювальну записку до бюджету; 8. інформація про виконання бюджетних зобов`язань, зокрема: а) виплату субсидій, допомоги, пільг, компенсацій громадянам з бюджету; b) видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), у тому числі видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу тощо; с) витрати на безоплатне або пільгове матеріальне і побутове забезпечення, на яке згідно із законодавством мають право окремі категорії працівників бюджетних установ, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.

Позивач просив відповідь надати письмово листом за вказаною у запиті адресою, а якщо відповідь займає більше ніж 10 аркушів двостороннього друку, то 10 аркушів двостороннього друку направити листом за вказаною у запиті адресою, а решту, запитуваної інформації та додатків до неї, на електрону адресу .

Листом від 21.05.2021 № 349 відповідач надав відповідь на запит позивача, до якого долучив копії перших 10 сторінок запитуваних документів та повідомлення про розмір фактичних витрат на копіювання, друк або сканування документів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію (стаття 5 Закону № 2939-VI).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

З аналізу чинного законодавства слідує, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний надати запитувану інформацію у разі, якщо він є розпорядником такої інформації.

Частиною першою статті 14 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно частини першої та другої статті 19 Закону № 2939-VI передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Частинами першою - третьою статті 21 Закону визначено, що інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (частина друга статті 22 Закону № 2939-VI).

Частиною третьою статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Частинами першою та другою статті 23 Закону №2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Із наведеного в пункті 3 частини першої статті 22 Закону положення випливає, що відмова у задоволенні запиту на цій підставі можлива лише за наявності одночасно двох обставин: встановлення розпорядником інформації розміру плати за копіювання або друк, повідомлення розпорядником інформації запитувачу інформації про розмір та способи сплати фактичних витрат на копіювання та/або друк запитаної інформації.

Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 11.1 постанови від 29.09.2016 № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначив, що питання щодо надання розпорядником інформації перших 10 сторінок документа (частини інформації) безкоштовно одночасно з повідомленням запитувача про необхідність відшкодування витрат або повідомленням про відмову в задоволенні запиту у зв`язку з невідшкодуванням відповідних витрат прямо Законом N 2939-VI та іншими чинними нормативно-правовими актами не врегульовано. Однак, враховуючи міжнародно-правові стандарти у сфері доступу до публічної інформації, вважаємо, що належною практикою є надання за вимогою запитувача перших 10 сторінок безкоштовно одночасно з повідомленням про необхідність відшкодування витрат на виготовлення копій решти документів.

В пункті 11.2 вищевказаного Пленуму вказано, що аналіз частини другої статті 34 Конституції України та частини другої статті 7 Закону № 2657-XI свідчить, що особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну. У разі якщо переведення в електронну форму (сканування) не є технічно неможливим та не покладає на розпорядника надмірний тягар, враховуючи ресурсні можливості, вимога щодо надання копії документів у сканованій формі повинна бути задоволена.

Суд зазначає, що положеннями Закону України «Про доступ до публічної інформації» не передбачено оплати від запитувача інформації за сканування документів розпорядником інформації з метою її надання в електронному вигляді. Вказаним Законом встановлено обов`язок запитувача на відшкодування фактичних витрат розпоряднику інформації виключно на копіювання та друк документів, якщо їх обсяг становить більш як 10 сторінок.

За таких обставин, суд не приймає посилання відповідача на рішення Плисківської сільської ради від 24.09.2019 № 786-26/VII, яким затверджено Порядок відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитами на публічну інформацію, розпорядником яких є Плисківська сільська рада та її виконавчі органи.

В даному випадку позивач просив надати йому інформацію в електронному вигляді на електронну пошту, що не потребує здійснення копіювання або друку документів, у зв`язку з чим, суд вважає вимогу відповідача щодо необхідності сплатити вартість фактичних витрат, пов`язаних з копіюванням або друком документів згідно повідомлення про розмір фактичних витрат на копіювання, друк або сканування документів на загальну суму 2360,80 грн. безпідставною, а надану відповідь - неправомірною відмовою в наданні інформації.

При цьому, суд також вважає за необхідне зазначити, що вказаним повідомленням про розмір фактичних витрат на копіювання, друк або сканування документів на загальну суму 2360,80 грн, відповідач просив відшкодувати витрати за копіювання або друк 520 сторінок, виходячи з вартості однієї сторінки - 4,54 грн (0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за виготовлення однієї сторінки), незважаючи на те, що вищезгаданим Порядком відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитами на публічну інформацію, розпорядником яких є Плисківська сільська рада та її виконавчі органи, також було затверджено вартість виготовлення цифрових копій документів шляхом сканування - 0,1 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за виготовлення однієї сторінки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання публічної інформації на запит позивача від 05.05.2021; зобов`язання відповідача надати позивачу інформацію згідно запиту від 05.05.2021 шляхом надсилання на електронну адресу, зазначену у запиті.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн на відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

За змістом статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно частин першої, другої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди необхідно встановити насамперед: наявність шкоди, протиправність дій відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача. Наявність кожної із цих складових є обов`язковою умовою для відшкодування шкоди.

Однак позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями або бездіяльністю Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області йому заподіяно моральну шкоду, наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та нанесеною шкодою; яким чином позивач оцінив заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходив.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Щодо прохання позивача зобов`язати уповноважених осіб відповідача надати звіт про виконання судового рішення, суд звертає увагу на наступне.

Частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, здійснення судового контролю за виконанням судового рішення можливе виключно за ініціативою суду. Суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

Відповідно до абзацу дев`ятого частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1 - 4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Так, пунктом 1 частини першої 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Відтак, рішення суду в частині зобов`язання Плисківську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області надати ОСОБА_1 інформацію згідно запиту від 05.05.2021 шляхом надсилання на електронну адресу, зазначену у запиті підлягає негайному виконанню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу суд зазначає наступне.

Водночас, статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 06.01.2021 № 06.01, додаткова угода № 2 від 11.06.2021, акт здачі-приймання від 20.09.2021, платіжні доручення про сплату гонорару адвоката.

Відповідно до додатку до договору про надання правової допомоги від 11.06.2021, а саме вартість послуг складає 5000 грн.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 зазначив, що адвокат не зобов`язаний надавати детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), у випадку, якщо розмір гонорару, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі.

Окрім того, Верховний Суд в своїй постанові звертає увагу на зміст ст. 134 КАС України, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

До того ж, Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 у праві №280/2635/20 вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

При вказаних обставинах, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, враховуючи обсяг послуг, наданих адвокатом, дійшов висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, за рахунок бюджетних асигнувань Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню понесені ним судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 908,00 грн та комісії банку в розмірі 18,53 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області щодо ненадання публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 05.05.2021.

Зобов`язати Плисківську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області надати ОСОБА_1 інформацію згідно запиту від 05.05.2021 шляхом надсилання на електронну адресу, зазначену у запиті.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 926,53 грн та 5000 (п`ять тисяч) грн витрат на правничу допомогу.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області надати ОСОБА_1 інформацію згідно запиту від 05.05.2021 шляхом надсилання на електронну адресу, зазначену у запиті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Плисківська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області (вул. Незалежності, буд. 33, с. Плиски, Борзнянський район, Чернігівська область, 16453, код ЄДРПОУ - 04414885).

Повний текст рішення виготовлено 01 листопада 2021 року.

Суддя Д.В. Лобан