Справа № 420/14179/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкової вимоги №0-1551 від 15.06.2021, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області №0-1551 від 15.06.2021 року.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на адресу позивача надійшла податкова вимога ГУ ДПС в Одеській області. Підставою для надсилання податкової вимоги стало самостійне визначення платником податків в податковій декларації суму єдиного податку у розмірі 33 490,00 грн. з урахуванням переплати у сумі 23 479,61 грн. станом на 20.05.2021 року та виник борг з єдиного податку у сумі 10 010,39 грн.

Вважаючи податкову вимогу ГУ ДПС в Одеській області незаконною та протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

22.09.2021 року за вх. № ЕП/25668/21 від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що позивач перебуває на обліку в Приморській ДПІ ГУ ДПС в Одеській області, як фізична особа - підприємець. У період 2020 року у позивача в ІКП по єдиному внеску з технологічним кодом 18050400 здійснено автоматичні нарахування як фізичній особі-підприємцю. Станом на 20.04.2021 року позивачем подана податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №40143463 по платіжному дорученню №125396077 від 20.04.2021 року. Так, в інтегрованій картці платника міститься заборгованість у сумі 10010,39 грн. Таким чином, за позивачем рахується борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який має бути сплачений.

Заяви чи клопотання від сторін.

06.10.2021 року за вх. № 54792/21 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

25.10.2021 року за вх. №ЕП/29068/21 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

29.10.2021 року за вх. №ЕП/29809/21 від Головного управління ДПС в Одеській області надійшли письмові пояснення по справі.

29.10.2021 року за вх. №ЕП/29697/21 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Процесуальні дії, вчинені судом.

Ухвалою суду від 03.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи та призначено судове засідання на 22.09.2021 року о 10.30 год.

22.09.2021 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву в судовому засіданні до 11.10.2021 року до 10.30 год.

11.10.2021 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву в судовому засіданні до 25.10.2021 року до 14.00 год.

25.10.2021 року відкладено розгляд справи до 01.11.2021 року на 11.30 год.

01.11.2021 року учасники справи до суду не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Обставини справи.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області як платник єдиного внеску з 24.09.2003 року.

20.04.2021 року позивачем сплачено єдиний податок з фізичних осіб у сумі 33 490,00 грн.

22.04.2021 року позивачем подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 1 квартал 2021 року на загальну суму доходу за звітній період 669 800,00 грн. Сума податку за ставкою 5%. Нараховано всього за звітній період - 33 490,00 грн.

15.06.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано та направлено на адресу позивача податкову вимогу форми «Ф» від 15.06.2021 року № 0-1551 зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у сумі 10 010,39 грн.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.51.1 ст.51 ПК України, платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, з розбивкою по місяцях звітного кварталу.

За приписами пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно із п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Відповідно до абзацу 2 пункту 294.1, пункту 294.2 статті 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Згідно з п.291.2ст.291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п.297.1ст.297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених вказаною главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до п.291.3ст.291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

У відповідності до пункту 295.3 статті 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п.59.3 та 59.4 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до «Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610 (далі Порядок №610), податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму:

узгодженого грошового зобов`язання;

непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Так, абзацом першим пункту 6 розділу IV Порядку №610 податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Висновки суду.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, підставою для винесення оскаржуваної вимоги, слугувала наявність в інтегрованій картці позивача заборгованості за несплату або несвоєчасну сплату єдиного податку з фізичних осіб за перший квартал 2021 року по податковій декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця № від 22.04.2021 року на суму 33 490,00 грн. Граничний термін сплати 20.05.2021 року.

20.05.2021 року збільшено недоїмки по податковій декларації № від 22.04.2021 року на суму 10 010,39 грн.

Судом також встановлено, що 20.04.2021 року позивачем сплачений єдиний податок фізичної особи-підприємця в суму 33 490,00 грн., що підтверджується квитанцією № В46Н-Х2РВ-Р16Р-71М7 від 20.04.2021 року (а.с.11).

22.04.2021 року позивачем подана податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за перший квартал 2021 року на загальну суму доходу за звітній період 669 800,00 грн. За ставкою податку 5%, нараховано всього за звітній період - 33 490,00 грн. (а.с.9-10).

Отже, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем самостійно визначена сума єдиного податку з фізичних осіб та сплачена в установлені податковим законодавством строки.

Також, суд звертає увагу, що відповідачем до суду не надано відомостей щодо нарахування грошового зобов`язання в розмірі 10 010,39 грн., окрім виникнення такої заборгованості в 2020 році за даними ІКП та не доведено, на підставі яких даних виникла така заборгованість. Відповідачем лише зазначено, що сума 10 010,39 грн. разом із сумою 2489,61 дорівнює 12500 грн.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не доведено обґрунтованості нарахування позивачу єдиного податку з фізичних осіб у вказаний період та правомірності оскаржуваної вимоги, суд вважає, що наявні підстави для захисту прав позивача у судовому порядку шляхом визнання протиправною та скасування податкової вимоги №0-1551 від 15.06.2021 року.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка сформувалася з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків, слідує, що у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справи «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкової вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області №0-1551 від 15.06.2021 року.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко