Справа № 212/6658/21
Суддя: Чайкін І. Б.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/6658/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Новікової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,
В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в якому просив скасувати постанову ІНСПЕКТОРА 2 РОТИ № 2 БАТАЛЬОНУ № 2 ППП У М. КРИВИЙ РІГ УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ Руденка Миколи Володимировича серії ЕАО № 4506419 від 18 липня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Мотивуючи свою заяву тим, що постановою від 18 липня 2021 року серії ЕАО № 4506419 він притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови позивач 18.07.2021 року о 21.21 годині біля будинку № 25 по вул. Січеславська у місті Кривий Ріг, керуючи транспортним засобом «Nissan leaf» перетнув подвійну суцільну лінію розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34.1.3 ПДР «Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг» тобто скоїв правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане вище правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначив, що правопорушення не вчиняв, в його діях не вбачається невиконання вимог п.34.1.3 ПДР, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в спрощеному порядку з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву
Сторона відповідача скористалася правом подання відзиву в якому просили відмовити в повному обсязі. Вважали вимоги позивача безпідставними, оскільки постанову було складено у відповідності до норм діючого законодавства. Факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом автомобільного відео реєстратора поліцейського, який долучають до матеріалів справи. Не погодилися з доводами позивача, що начебто останньому було відмовлено у клопотанні про надання можливості скористатися правовою допомогою, оскільки під час розгляду справи позивач просив надати безоплатну правову допомогу, натомість інспектором було роз`яснено, що працівники полку можуть викликати безоплатну правову допомогу лише у разі затримання особи, у інших випадках позивач може перенести розгляд справи та особисто звернутися за правовою допомогою, але останні не бажав особисто скористатися правовою допомогою.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив задовольнити та просив витрати зі сплати судового збору віднести за рахунок держави.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь - яких клопотань на адресу суду від нього не надходило.
За правилами частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача, а також позивача, виходячи з його письмового клопотання.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.
Приписами частини 1 статті 6 КАС України визначено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Згідно із ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Правилами статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, поняття «суду», яке застосовується у Конвенції, не обмежується виключно органами судової влади, а поширюється й на інші державні органи, уповноважені вирішувати питання про притягнення особи до юридичної відповідальності. Так зокрема, орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії), § 36).
Як зазначено вище постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно із ч.1 ст.122 КУпАП <…> порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг <…> тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Судом встановлено, що постановою від 18 липня 2021 року серії ЕАО № 4506419 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови позивач 18.07.2021 року о 21.21 годині біля будинку № 25 по вул. Січеславська у місті Кривий Ріг, керуючи транспортним засобом «Nissan leaf» перетнув подвійну суцільну лінію розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34.1.3 ПДР «Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг» тобто скоїв правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 9).
Відповідно до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується вчинення адміністративного правопорушення яке йому інкримінується.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, до якого долучив диск з відеозаписом зробленим з нагрудної камери поліцейських. Крім того посилається на запис відео реєстратора, який не зазначений у постанові а відео з нього на диску відсутнє.

Досліджуючи наданий до відзиву диск з відеозаписами, судом встановлено, що викладений у оскаржуваній постанові факт порушення позивачем вимог ПДР України, не знайшло підтвердження. Відео файли запису з нагрудної камери АЕ 00216 записаних на вказаний диск, то на них відсутній, факт порушення саме цим транспортним засобом правил дорожнього руху, а містить процедуру розгляду адміністративної справи. Ідентифікувати, що зупинений інспекторами патрульної поліції транспортний засіб здійснив правопорушення, зазначене в оспорюваній постанові, не вбачається можливим встановити.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі Інструкція № 1026) , яка регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Так, пунктами 4, 5 розділу ІІ Інструкції № 1026 визначено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділ ІІІ Інструкції № 1026 визначає Порядок застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах, а саме, відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Необхідно наголосити й на тому, що оглянуті відео записи не відображають відомостей про вчинення позивачем правопорушення, а лише містять процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови та не мають відношення до предмета доказування у справі, тобто не є належними доказами у справі.

Крім того, надані суду електронні докази не відповідають вимогам статті 99 КАС України, оскільки не подані в оригіналі, а їх електронній копії не засвідчені електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

На підставі викладеного суд доходить до висновку, що відповідачем під час розгляду справи не надано до суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем дійсно було здійснено переїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, про що зазначено в оскаржуваній постанові.

У зв`язку з викладеними обставинами, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАО № 4506419 від 18.07.2021 року не може бути визнана законною, підлягає скасуванню, а справа про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закриттю.
Також, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 454,00 грн. (а.с.25). З огляду на те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, відповідно до ст. 139 КАС України, сума судового збору в розмірі 454,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 10, 71-79, 194, 229, 268, 241-246, 270-272, 286КАС України, ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251, 283,286 КУпАП, суд, -
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАО № 4506419 від 18 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути з УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , сплачений ним при поданні позову судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 04 листопада 2021 року.

Суддя: І. Б. Чайкін