Справа № 420/5048/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5048/21
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» до Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права), Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Консольлайн» звернулось з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права), Державної податкової служби України, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.11.2020 року № 2144634/42289205 про відмову в реєстрації податкової накладної № 203 від 28.10.2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» від 28.10.2020 року № 203 на суму 9327,44 грн. (в т.ч. ПДВ 1 554,57 грн.) датою подання;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» було складено податкову накладну № 203 від 28.10.2020 року, яку було направлено на реєстрацію в ЄРПН, реєстрацію якої було зупинено 12.11.2020 року. Позивачем були надані пояснення та первинні документи щодо податкової накладної. Проте, відповідачем прийнято рішення від 17.11.2020 року № 2144634/42289205, яким відмовлено в реєстрації зазначеної податкової накладної, з підстав ненадання платником податку копій документів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року задоволений адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 17.11.2020 року № 2144634/42289205, зобов`язання вчинити дії.

Визнане протиправним та скасоване рішення Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.11.2020 року № 2144634/42289205 про відмову в реєстрації податкової накладної № 203 від 28.10.2020 року.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» від 28.10.2020 року № 203 на суму 9327,44 грн. (в т.ч. ПДВ 1 554,57 грн.) датою подання.

Стягнуто солідарно з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) та Державної податкової служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» () судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 копійок.

22 червня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача, про розподіл судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9464,00 грн.

30 червня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд ухвалив додаткове рішення, яким задовольнив частково заяву представника позивача про розподіл судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 17.11.2020 року № 2144634/42289205, зобов`язання вчинити дії.

Стягнуто солідарно з Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 копійок.

В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Консольлайн», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити заяву позивача, про розподіл судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9464,00 грн. в повному обсязі.

Також апелянт просить стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України на користь ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» судові витрати по справі №420/5048/21, пов`язані з розглядом судом апеляційної інстанції у розмірі 2686,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про неврахування судом першої інстанції того факту, що надані адвокатом послуги безпосередньо пов`язані зі справою №420/5048/21, їх розмір є обґрунтованим та результат вирішення спору безпосередньо впливає на репутацію позивача.

Також, апелянт звернув увагу, що усі дії вчинені позивачем прямо передбачені процесуальним законодавством і виконані у відповідні строки, також позивач шляхом подання пояснень вчинив залежні від нього дії, направлені на мирне вирішення спору до звернення до суду.

Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу складають 9464,00 грн., на підтвердження чого позивач надав копію договору про надання правової допомоги №6/31/08 від 31.08.2020 р. (т. 2 а.с. 13-15), копію додаткової угоди №2 від 01.02.2021 року до договору №6/31/08 (т. 2 а.с. 16-17), копію акта надання послуг від 14.06.2020 року (т. 2 а.с. 21-22), копію рахунку-фактури №14/06/2021 від 14.06.2021 року на суму 9464,00 грн. (т. 2 а.с. 23).

Відповідно до п. 1.1. договору про надання правової допомоги №6/31/08 від 31.08.2020 р., замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати йому відповідно до умов договору необхідну правничу допомогу, консультації, представництво, зокрема, інтересів в суді всіх інстанцій на території України, а замовник зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх.

Відповідно до статті п. 3.1 договору про надання правової допомоги №6/31/08 від 31.08.2020 р., надання правничої допомоги виконавцем здійснюються на умовах передоплати. Обсяг і розмір вартості правничої допомоги, узгоджується сторонами в Додатковій угоді.

Розмір гонорару визначений в п. 2 додаткової угоди №2 від 01.02.2021 року до договору №6/31/08 від 31.08.2020 року, сторонни погодили, що вартість однієї години роботи адвоката становить гривневий еквівалент 50 долларів США, який розраховується по офіційному курсу НБУ станом на день виставлення рахунку.

Відповідно до акту прийому-передачі наданої правничої допомоги від 14.06.2020 року, замовник витратив на надання правничої допомоги, передбаченої у п.1 даного акту, загалом 7 годин робочого часу, а саме:

- попередній аналіз наданих замовником документів, дослідження законодавчої бази, вироблення правової позиції, консультування замовника щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) 04.02.2021 години роботи адвоката;

- підготовка позовної заяви, формування додатків до позовної заяви 30.03.2021 2 години роботи адвоката;

- правовий аналіз відзиву на позовну заяву 20.04.2021 1 година роботи адвоката;

- підготовка та подання відповіді на відзив, формування додатків до відповіді на відзив, направлення відповіді на відзиву відповідачам та суду 26.04.2021 2 години роботи адвоката.

Матеріалами справи підтверджено складання позовної заяви на дев`яти аркушах та формування додатків до позову на 87 аркушах (т. 1 а.с 1-97); складання процесуальних документів (т. 1 а.с. 122-129, 134-135, 148-149, 150-154, 210-212); участь адвоката у судових засіданнях (т. 1 а.с. 156, 214, 226).

Також, апеляційний суд зазначає, що ціна позову складає 280260 грн., розмір витрат на правничу допомогу 7000 грн., що становить 2 відсотки від ціни позову.

Задовольняючи заяву частково, суд першої інстанції виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що Відповідач, як особа, яка заперечує зазначений Позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19 та постанові 15.07.2021 у справі 420/7028/20.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст.134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).

При цьому, апеляційний суд зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

З огляду на це, відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги отриманої при розгляді справи в суді першої інстанції, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись до суду із заявою про відшкодування витрат на правову допомогу, представником позивача на підтвердження надання позивачу послуг з правової допомоги було надано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги №6/31/08 від 31.08.2020 р. (т. 2 а.с. 13-15), копію додаткової угоди №2 від 01.02.2021 року до договору №6/31/08 (т. 2 а.с. 16-17), копію акта надання послуг від 14.06.2020 року (т. 2 а.с. 21-22), копію рахунку-фактури №14/06/2021 від 14.06.2021 року на суму 9464,00 грн. (т. 2 а.с. 23).

Зменшуючи заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу з 9464,00 грн. до 5000 грн., суд першої інстанції враховував неспівмірність заявленої суми обсягу виконаної адвокатом роботи.

Разом з цим, апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази подання відповідачем заперечень з приводу заявленого до відшкодування розміру судових витрат, не наведено жодного доводу, який би свідчив про неспівмірність заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу зі складністю справи, характером та обсягом виконаних адвокатом робіт або не підтвердження вимоги про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявленого представником позивача розміру витрат на правничу допомогу, що в силу наведеного вище правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, свідчить про відсутність підстав у суду першої інстанції для відмови у відшкодуванні чи перегляду заявленої суми, апеляційний суд вважає, що заява представника позивача про стягнення з відповідача, понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 9464,00 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2-12, 132, 134, 139, 166, 167, 252, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» - задовольнити.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року - скасувати та ухвалити нову постанову.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» про розподіл судових витрат задовольнити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права, код ЄДРПОУ: ВП 44069166) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» () судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 9464 грн. (дев`ять тисяч чотириста шістдесят чотири гривні 00 коп.) за разунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права, код ЄДРПОУ: ВП 44069166)

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 03.11.2021 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.