Справа № 640/23395/21
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 року м. Київ № 640/23395/21

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - політична партія «Перемога Пальчевського» про визнання протиправним та скасування висновку.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі також - Національне агентство, НАЗК, відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати висновок про результати аналізу Звіту політичної партії «Перемога Пальчевського» про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру від 02 червня 2021 року № 703, затверджений наказом Національного агентства 03 червня 2021 року № 297/21 (далі також - оскаржуваний висновок).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що оскаржуваний висновок складено контролюючим органом з порушенням вимог Закону України «Про політичні партії в Україні».

Оскільки позивач є особою, яка в IV кварталі 2021 року вносила грошові кошти на користь Київської міської організації політичної партії «Перемога Пальчевського», він вважає що неналежне проведення аналізу Звіту Партії, невідповідність вимогам законодавства оскаржуваного висновку, порушує його права як громадянина України, визначені ч. 1 статті 36, ч. 1 статті 41 Конституції України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та встановлено, що справа буде розглядатись одноособово суддею Вовком П.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Крім того, ухвалою суду від 26 серпня 2021 року, зокрема, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, політичну партію «Перемога Пальчевського» (далі також - ПП «Перемога Пальчевського», Партія, третя особа).

НАЗК у своєму відзиві просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржуваний висновок складено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України (т.1 а.с. 60-190).

Третьою особою не надано письмових пояснень чи інших заяв по суті справи, з яких можливо встановити її ставлення до заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, 05 квітня 2021 року вх. № 07/21465/21 ПП «Перемога Пальчевського» подано до Національного агентства звіт політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за IV квартал 2020 року (т. 1 а.с. 73-166).

Посадовими особами відповідача 02 червня 2021 року було складено акт про проведення аналізу Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за IV квартал 2020 року за період з 01 жовтня 2020 року по 31 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 171-187).

02 червня 2021 року Національним агентством винесено висновок про результати аналізу Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру № 703, затверджений наказом НАЗК від 03 червня 2021 року № 297/21 (т. 1 а.с. 167-170), в якому, зокрема, зазначено що відповідно до даних електронної системи публічних закупівель України Prozorro, укладено договори про закупівлю робіт, товарів чи послуг для забезпечення потреб держави або територіальної громади двома юридичними особами, якими здійснено внески на користь Партії на загальну суму 120 000, 00 грн та трьома фізичними особами, якими здійснено 5 внесків на користь Партії на загальну суму 885 000, 00 грн.

При цьому, загальна сума договорів у таких юридичних осіб перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня року, в якому здійснювався внесок на користь Партії, відповідно по кожному з таких внескодавців та у фізичних осіб перевищує п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня року, в якому здійснювався внесок на користь Партії, що є порушенням законодавства щодо фінансування політичних партій, а саме пункту 9 частини першої статті 15 Закону України «Про політичні партії в Україні».

Зазначене визнано порушенням встановленого законом порядку надання внеску на підтримку політичних партій та відповідальність за яке передбачена статтею 212-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Незгода із оскаржуваним висновком відповідача обумовила позивача на звернення до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Положеннями статті 19 Конституції України (тут і далі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про політичні партії в Україні» (далі також - Закон № 2365-III, політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

За правилами ч.ч. 1-9 статті 14 Закону № 2365-III, держава гарантує політичним партіям право на кошти та інше майно для здійснення своїх статутних завдань.

Політичні партії є неприбутковими організаціями. Політичні партії для здійснення своїх статутних завдань мають право володіти, користуватися та розпоряджатися рухомим і нерухомим майном, коштами, обладнанням, транспортом, набуття яких не забороняється законами України. Політичні партії можуть орендувати (мати на іншому праві користування) необхідне рухоме та нерухоме майно.

Надання матеріальної та фінансової підтримки політичним партіям здійснюється у формі:

1) внесків на підтримку партій;

2) державного фінансування статутної діяльності політичних партій у порядку, встановленому цим та іншими законами України.

Внеском на підтримку політичної партії є грошові кошти чи інше майно, переваги, пільги, послуги, позики (кредити), нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального або негрошового характеру, у тому числі членські внески членів політичної партії, спонсорство третіми особами заходів чи іншої діяльності на підтримку партії, товари, роботи, послуги, надані або отримані безоплатно чи на пільгових умовах (за ціною, нижчою за ринкову вартість ідентичних або подібних робіт, товарів та послуг на відповідному ринку), отримані політичною партією, її місцевою організацією, яка в установленому порядку набула статусу юридичної особи.

Національне агентство з питань запобігання корупції встановлює визначення термінів «спонсорство», «треті особи», що вживаються в цьому Законі.

Політична партія, а також місцева організація політичної партії, яка в установленому порядку набула статусу юридичної особи, зобов`язані відкрити рахунки в установах банків України, на які перераховуватимуться всі кошти у безготівковій формі, які набуватимуться політичною партією чи її місцевою організацією. Реквізити банків, в яких відкриті рахунки політичної партії та її місцевих організацій, які в установленому порядку набули статусу юридичної особи, і банківські реквізити таких рахунків оприлюднюються на офіційному веб-сайті політичної партії (за наявності) та зазначаються у звіті про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру політичної партії. Про відкриття та закриття таких рахунків відповідні установи банків України повідомляють Національне агентство з питань запобігання корупції протягом трьох банківських днів у порядку, встановленому Національним банком України за погодженням з Національним агентством з питань запобігання корупції.

Політична партія, місцева організація політичної партії, яка в установленому порядку набула статусу юридичної особи, відкривають рахунки в установах банків України виключно в національній валюті України.

Грошовий внесок на підтримку політичної партії здійснюється фізичною особою особисто або юридичною особою шляхом перерахування суми внеску на відповідний банківський рахунок.

Якщо грошовий внесок здійснюється фізичною особою, то обраний нею спосіб здійснення банківської операції повинен забезпечувати можливість ідентифікації цієї фізичної особи.

Документ, сформований за результатами такої банківської операції, повинен містити інформацію про прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків або ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (щодо осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, - номер та (за наявності) серію паспорта громадянина України, в якому проставлено відмітку про відмову від одержання ідентифікаційного номера чи номера паспорта із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків в електронному безконтактному носії), дату народження, призначення платежу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 статті 15 Закону № 2365-III, не допускається здійснення внесків на підтримку політичних партій: фізичними особами, з якими укладено договір про закупівлю робіт, товарів чи послуг для забезпечення потреб держави або територіальної громади на загальну суму понад п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня року, в якому здійснюється внесок, а також юридичними особами, з якими укладено такий договір на загальну суму понад сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня року, в якому здійснюється внесок, - протягом строку дії такого договору та протягом одного року після припинення його дії.

Здійснюючи внесок на підтримку політичної партії, особа підтверджує відсутність обмежень щодо здійснення внесків, передбачених частиною першою цієї статті. Відповідальність за недотримання таких обмежень несе особа, яка здійснює внесок. Партії та їх уповноважені особи не несуть юридичної відповідальності за порушення вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 17 Закону № 2365-III встановлено, що політичні партії, місцеві організації політичних партій ведуть бухгалтерську звітність у встановленому порядку, проводять щорічний внутрішньопартійний фінансовий аудит своєї діяльності, а також проходять зовнішній незалежний фінансовий аудит у випадках, передбачених цим Законом.

При цьому, згідно з ч.ч. 9-11 статті 17 Закону № 2365-III, політична партія щоквартально, не пізніше ніж на сороковий день після закінчення звітного кварталу, зобов`язана подати до Національного агентства з питань запобігання корупції звіт про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру (у тому числі її місцевих організацій, які у встановленому порядку набули статусу юридичної особи) шляхом його заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Форма та порядок подання звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру затверджуються Національним агентством з питань запобігання корупції.

Звіт політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру обов`язково включає такі розділи:

1) «Майно та нематеріальні активи», в якому має бути наведено повну та достовірну інформацію щодо майна (грошові кошти на всіх рахунках, цінні папери, нерухоме майно, транспортні засоби, інше рухоме майно, вартість якого перевищує п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня звітного року) та нематеріальних активів, які належать партії, її місцевій організації, що в установленому порядку набула статусу юридичної особи, на праві власності або праві користування;

2) «Внески та інші надходження», в якому має бути наведено повну та достовірну інформацію про внески (грошові внески; майнові внески; внески роботами або послугами; внески нематеріальними активами; внески, надані шляхом фінансування заходів або діяльності на користь політичної партії чи її місцевої організації, яка у встановленому порядку набула статусу юридичної особи; кошти державного фінансування (у разі його отримання відповідно до закону); доходи, майно та нематеріальні активи, які не є внесками відповідно до цього Закону; кошти, які не є ні доходами, ні внесками, отримані політичною партією, місцевою організацією політичної партії, яка в установленому порядку набула статусу юридичної особи, протягом звітного кварталу);

3) «Платежі та інші витрати», в якому має бути наведено повну та достовірну інформацію про платежі з окремого рахунку, відкритого для зарахування коштів з державного бюджету, інших рахунків політичної партії та її місцевих організацій, які в установленому порядку набули статусу юридичної особи (з узагальненням інформації за кожним видом рахунків окремо); повернення грошових внесків (чи їх частин) та помилкових грошових надходжень, повернення майнових внесків та нематеріальних активів, внесків, здійснених шляхом фінансування заходів або діяльності на користь політичної партії за згодою партії, повернення до державного бюджету невикористаної частини коштів державного фінансування, перерахування до державного бюджету сум внесків, які неможливо повернути особам, які їх здійснили;

4) «Зобов`язання фінансового характеру», в якому має бути наведено повну та достовірну інформацію про всі фінансові зобов`язання політичної партії та її місцевих організацій, які в установленому порядку набули статусу юридичної особи.

За приписами ч.ч. 22-24 статті 17 Закону № 2365-III, перевірка звітів політичних партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру включає в себе аналіз:

1) своєчасності подання звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру;

2) повноти інформації, поданої у звіті політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру;

3) достовірності інформації, поданої у звіті політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру;

4) дотримання політичною партією вимог щодо використання грошових коштів виключно у безготівковій формі;

5) правомірності здійснення фізичними та юридичними особами внесків на користь політичної партії;

6) дотримання політичною партією вимог закону в частині реагування на випадки отримання внесків, здійснених фізичною чи юридичною особою з порушенням вимог законодавства;

7) дотримання політичною партією вимог законодавства щодо проведення щорічного внутрішньопартійного фінансового аудиту та проходження зовнішнього незалежного аудиту фінансової звітності.

За результатами перевірки звітів політичних партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру уповноважена особа Національного агентства з питань запобігання корупції складає висновок, у якому відображаються результати проведеного аналізу, а також детальний виклад змісту всіх порушень із зазначенням ужитих заходів реагування (у разі виявлення порушень).

Порядок проведення перевірки звітності політичних партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, а також форма висновку, що складається за результатами такої перевірки, затверджуються Національним агентством з питань запобігання корупції.

Частиною 26 статті 17 Закону № 2365-III передбачено, що у разі виявлення під час перевірки звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру чи під час перевірки інформації про порушення законодавства у сфері фінансування політичних партій ознак порушення вимог законодавства, які є підставою для притягнення до адміністративної, кримінальної чи іншої передбаченої законом відповідальності, Національне агентство з питань запобігання корупції у п`ятиденний строк з дня виявлення відповідних ознак письмово повідомляє про це органи (посадових осіб), уповноважені забезпечити притягнення осіб, які вчинили порушення вимог законодавства, до передбаченої законом відповідальності, та надсилає відповідним органам (посадовим особам) матеріали, що підтверджують факт вчинення відповідного правопорушення, або забезпечує притягнення відповідних осіб до такої відповідальності в межах своїх повноважень.

Пунктом 5 Розділу VI «Заключні положення» Закону № 2365-III установлено, що звіт про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру політичних партій, передбачений статтею 17 цього Закону, подається не пізніше ніж на сороковий день після закінчення здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) аналізу звітів політичних партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру (далі - Звіт), а також комплекс заходів, передбачених Законом України «Про політичні партії в Україні», які здійснюються Національним агентством за його результатами визначає Положення про аналіз Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, затверджене Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 08 вересня 2016 року № 26 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2016 року за № 1264/29394 (далі також - Положення).

Відповідно до п. 1 та п. 2 розділу ІІ Порядку, аналіз Звіту складається з таких етапів:

1) перевірка своєчасності подання Звіту;

2) аналіз відповідності оформлення Звіту, включених до нього звітних даних вимогам законодавства;

3) аналіз повноти та достовірності відображеної у Звіті інформації;

4) встановлення наявності або відсутності порушень законодавства щодо фінансування політичних партій або передвиборної агітації.

Перевірка своєчасності подання Звіту передбачає встановлення факту дотримання політичною партією строків подання Звіту до Національного агентства, встановлених частиною сьомою статті 17 Закону.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Порядку, встановлення наявності або відсутності фактів порушень законодавства щодо фінансування політичних партій здійснюється шляхом:

1) аналізу даних про рахунки політичної партії, її місцевих організацій, які в установленому порядку набули статусу юридичної особи, рахунку (рахунків) виборчого фонду політичної партії, її місцевих організацій, кандидата(ів) від політичної партії (місцевих організацій партії) на відповідних загальнодержавних або місцевих виборах (у разі проведення виборів), у тому числі щодо залишків грошових коштів на рахунках на кінець звітного періоду, додержання порядку повідомлення про відкриття/закриття таких рахунків в установах банків України, кількості рахунків тощо;

2) аналізу даних про внески на користь політичної партії, її місцевих організацій, які в установленому порядку набули статусу юридичної особи, до виборчого фонду політичної партії, її місцевих організацій чи кандидата(ів) від політичної партії (місцевих організацій партії) щодо додержання політичною партією та її місцевими організаціями вимог Закону;

3) виявлення фактів порушення порядку надання або отримання внеску на підтримку політичної партії;

4) аналізу законного та цільового використання політичною партією коштів державного бюджету на фінансування їх статутної діяльності за звітний період у разі отримання такого фінансування та відповідності даних Звіту інформації, отриманій від банківських установ, з інформаційних баз даних державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інформації, що надходить та/або отримана Національним агентством від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування; аналізу відповідності даних Звіту інформації, отриманій від інших юридичних осіб публічного права, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також фізичних осіб в установленому законом порядку, яка може бути підтверджена;

5) виявлення фактів незаконного та нецільового використання коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій, шляхом використання їх на фінансування участі у виборах народних депутатів України, виборах Президента України, місцевих виборах або на цілі, не пов`язані із статутною діяльністю, а також фактів зарахування на окремий рахунок, відкритий для державного фінансування статутної діяльності політичних партій, інших коштів, ніж кошти державного бюджету, виділені на фінансування статутної діяльності партії.

Відповідно до п.п. 1-9 розділу ІІІ Порядку, під час проведення аналізу Звітів посадова особа самостійного структурного підрозділу апарату Національного агентства, до повноважень якої віднесено проведення аналізу Звітів політичних партій (далі - структурний підрозділ), заповнює (складає) акт про проведення аналізу Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру (далі - Акт) (додаток 1).

В Акті зазначаються встановлені під час аналізу Звіту факти про наявність або відсутність порушень, вжиті заходи щодо їх перевірки (зокрема направлення листів, запитів) та підсумовується результат аналізу.

Під час складання Акта мають бути додержані об`єктивність, достовірність, обґрунтованість, ясність і вичерпність опису виявлених фактів і даних.

Усі виявлені порушення під час проведення аналізу Звіту зазначаються в Акті з посиланням на відповідну(і) правову(і) норму(и) нормативно-правового акта, яку(які) порушено.

У разі виявлення порушень окремо зазначаються:

порушення, які є підставами для складання протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 188-46, 212-15, 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

грубі порушення встановлених вимог щодо оформлення Звіту та недостовірні відомості про майно, кошти або витрати політичної партії в розмірі більше двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного календарного року.

У разі виявлення ознак порушення вимог законодавства, що є підставою для притягнення до адміністративної, кримінальної чи іншої передбаченої законом відповідальності, в Акті зазначається про повідомлення відповідних органів (посадових осіб), уповноважених забезпечити притягнення осіб, які вчинили порушення вимог законодавства, до передбаченої законом відповідальності, із зазначенням номера та дати вихідного листа Національного агентства або забезпечується притягнення Національним агентством відповідних осіб до такої відповідальності в межах його повноважень.

Акт підписується особою, яка провела аналіз Звіту, безпосереднім керівником такої особи та керівником структурного підрозділу або особами, які виконують їх обов`язки.

За результатами аналізу Звіту на підставі Акта готується висновок про результати аналізу Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру (далі - Висновок) (додаток 2). Висновок оприлюднюється на офіційному вебсайті Національного агентства не пізніше ніж на п`ятий день з дня його затвердження.

Усі виявлені порушення вимог законодавства зазначаються у Висновку з посиланням на відповідну(і) правову(і) норму(и) нормативно-правового акта, яку(які) порушено. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів у Висновку не допускається.

У Висновку окремо зазначаються виявлені грубі порушення встановлених вимог щодо оформлення Звіту та виявлені недостовірні відомості про майно, кошти або витрати політичної партії в розмірі більше двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного календарного року.

У разі з`ясування за результатами аналізу Звіту, що політичною партією діяльність за звітний період не провадилася, про це зазначається у Висновку.

Висновок підписується керівником самостійного структурного підрозділу або особою, яка виконує його обов`язки, та затверджується наказом Національного агентства.

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд звертає увагу на наступне.

Для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, суд повинен встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи.

При цьому, встановлення обставин наявності або відсутності порушеного права позивача є першочерговим відносно дослідження обґрунтованості позовних вимог по суті.

Так, статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 стосовно тлумачення ч. 2 статті 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відповідно до ч. 3 статті 24 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із ч. 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 щодо «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Із змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову у цій справі є правомірність прийняття Національним агентством висновку про результати аналізу Звіту політичної партії «Перемога Пальчевського» про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за IV квартал 2020 року.

Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Між тим, позовна заява ОСОБА_1 не містить в собі жодного обґрунтування того, яким чином затвердження оскарженого висновку впливає чи може впливати на його права чи охоронювані законні інтереси.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 12 червня 2018 року у справі №826/4406/16, провадження №К/9901/454/17, №К/9901/39/18, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, про наявність підстав для відмови в задоволені позову, з огляду на його необґрунтованість.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав, а також не спростував доводів суб`єкта владних повноважень.

Згідно з положеннями статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуваний висновок відповідача, в розумінні положень статті 2 КАС України, не можна вважати таким, що прийнятий не на підставі, не у межах та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Національного агентства з питань запобігання корупції (01103, місто Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 28; ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, політична партія «Перемога Пальчевського» (03151, місто Київ, вулиця Волинська, будинок 60; ) про визнання протиправним та скасування висновку - відмовити.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Суддя П.В. Вовк