Справа № 689/1643/21
Суддя: Кульбаба А. В.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1643/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2021 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

за участю: секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

представника позивача адвоката Польового В.А.,

представників відповідача Королівського Р.С., Садовця Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В позові зазначила, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, що винесена старшим інспектором СРПП Хмельниького РУП Королівським Р.С. 2 червня 2021 року на неї накладено адміністративне стягнення за ч. 8 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 8500 грн. В постанові зазначено, що 14 квітня 2021 року о 14 год. 22 хв. вона не виконала вимоги ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та здійснено керування транспортним засобом автомобілем «Мерседс Бенц А» н.з. НОМЕР_1 , який ввезено на митну територію України 7 березня 2018 року громадянином республіки Польща з метою особистого користування у митному режимі тимчасове ввезення терміном до 1 року, даний т/з перебуває на території України з порушенням строків ввезення та передано в користування водію, яка не ввозила даний т/з на митну територію України. Зазначила також, що в порушення вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП працівником поліції не складено протокол про адміністративне правопорушення. Крім цього, зазначила, що вона в порушення вимог ст. 61 Конституції України була двічі притягнута до адміністративної відповідальності, за одне і теж саме правопорушення, тобто 14 квітня 2021 року відносно неї винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та нею сплачено штраф в розмірі 425 грн. Також зазначає, що поліцейським не були їй роз`яснені її права, передбачені статтею 268 КУпАП. Просила суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача відзив на позов не подав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив суду, що його довірителька двічі притягувалася до адміністративної відповідальності, просив суд скасувати постанову як протиправну, оскільки будь яких допустимих і належних доказів правомірності своєї постанови відповідач суду не надав.

Представники відповідача відзив на позовну заяву не подавали. Суду пояснили, що позивачка двічі не притягувалася до адміністративної відповідальності. Просили суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов слід задоволити.

Із ксерокопії оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, що винесена старшим інспектором СРПП Хмельниького РУП Королівським Р.С. 2 червня 2021 року, серія БАА № 856739, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8 500 грн., за те, що вона наче б то не виконала вимоги ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та здійснила керування транспортним засобом автомобілем «Мерседс Бекц А» н.з. НОМЕР_1 , який ввезено на митну територію України 7 березня 2018 року громадянином республіки Польща з метою особистого користування у митному режимі тимчасове ввезення терміном до 1 року, даний т/з перебуває на території України з порушенням строків ввезення та передано в користування водію, яка не ввозила даний т/з на митну територію України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП. Ця обставина підтверджується копією постанови (а.с. 12).

Судом встановлено, що копію постанови позивач на місці зупинки транспортного засобу отримала, про що свідчить її підпис на ксерокопії постанови (а.с. 12).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

А згідно припису ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 8 статті 79 КАС України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Крім цього, пунктом № 30 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 8 липня 2020 року (справа № 463/1352/16-а) передбачено: Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 3 статті 35 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Судом встановлено, що в порушення припису ч. 2 ст. 77 КАС України (в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача) відповідач (його представник) не надав суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність винесеної постанови.

З диспозиції частини 8 статті 121 КУпАП вбачається, що відповідальність за цією статтею наступає саме за керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України.

Водночас, працівником поліції (представником відповідача) не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили, що позивач здійснила керування 14 квітня 2021 року о 14 год. 22 хв. транспортним засобом автомобілем «Мерседс Бенц А» н.з. НОМЕР_1 , який ввезено на митну територію України 7 березня 2018 року громадянином республіки Польща з метою особистого користування у митному режимі тимчасове ввезення терміном до 1 року, даний т/з перебуває на території України з порушенням строків ввезення та передано в користування водію, яка не ввозила даний т/з на митну територію України. Відповідач та його представник неодноразово повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак як відзиву на позовну заяву, так і належних і допустимих доказів суду не надали (а.с. 21, 23, 24, 26, 30).

Також постанова не містить відомостей про роз`яснення позивачу її прав, передбачених статтею 268 КУпАП.

Отже, судом встановлено, що працівником патрульної поліції грубо порушено право позивача на захист у зв`язку з нероз`ясненням останній її прав, передбачених статтею 268 КУпАП, що також є безумовною підставою для скасування постанови.

Також суд не бере до уваги та відхиляє лист в.о. начальника Подільської митниці Держмитслужби від 5 травня 2021 року, оскільки він не є доказом керування позивачем вказаним транспортним засобом (а.с. 36).

Суд розцінює критично та не бере до уваги доводи позивача в позові про те, що в порушення ст. 61 Конституції України її двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те ж саме адміністративне правопорушення. Так, в матеріалах адміністративної справи міститься постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 853595, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 11), а оскаржувана постанова винесена 2 червня 2021 року серії БАА № 856739 про накладення адміністративного стягнення складена вже за ч. 8 ст. 121 КУпАП (а.с. 11-12).

Отже, порушення вимог ст. 61 Конституції України в цій частині суд не вбачає.

Крім цього, суд відхиляє твердження позивача в позові про те, що працівник поліції зобов`язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення з наступних підстав.

Так, за приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про дорожній рух" цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Частина 8 статті 121 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП, є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Разом з цим, за приписами частин 2 та 3 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає необґрунтованим висновок позивача про обов`язкове складання протоколу про таке адміністративне правопорушення.

Крім того, обов`язковою умовою для застосування ч. 5 ст. 258 КУпАП щодо констатації наявності в уповноваженої посадової особи обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення є те, що особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення.

З урахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення є порушенням відповідачем порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили, що вищевказана постанова інспектора СРПП Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Королівського Романа Сергійовича від 2 червня 2021 року серія БАА № 856739 є правомірною, тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 2 червня 2021 року серія БАА № 856739, винесену старшим інспектором СРПП Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Королівським Романом Сергійовичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8 500 грн. необхідно скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позов задоволено, тому необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пушкіна, 15, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 454 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини та громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, позивачу необхідно поновити строк для звернення до суду, оскільки він пропущений з поважних причин: позивач хворіла (а.с. 31-33), а також в державі був запроваджений карантин внаслідок коронавірусної хвороби.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 9, 72-77, 121, 139, 241-246, 286 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов задоволити.

Поновити процесуальний строк позивачу, ОСОБА_1 , щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, що винесена старшим інспектором СРПП Хмельницького РУП Королівським Р.С. 2 червня 2021 року, про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 8 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 2 червня 2021 року серія БАА № 856739, винесену старшим інспектором СРПП Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Королівським Романом Сергійовичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8 500 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 8 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пушкіна, 15, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 454 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.В. Кульбаба