Справа № 168/581/21
Суддя: Малюта А. В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 168/581/21
Провадження № 2-а/168/13/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Малюти А.В.,

секретаря судових засідань - Таксюк О.С.,

за участю: представника позивача - Колєсніка Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Лісінського Олександра Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №4793494 від 19 вересня 2021 року. Провадження у справі просив закрити відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 6 статті 121 КУпАП.

Позов мотивує тим, що ТзОВ «Ю-Авто» 16 вересня 2021 року в м.Таллінн Естонської Республіки було придбано автомобіль «Renault» моделі «Megane Scenic» 2005 року випуску. Позивача на підставі довіреності від продавця автомобіля уповноважено на здійснення митного оформлення вказаного автомобіля, а також його доставлення за місцем призначення. На підставі цих документів вищезгадане авто було знято з обліку в реєстраційних органах Литовської республіки та отримано тимчасові номерні знаки « НОМЕР_1 » до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 17 вересня 2021 року позивачем було ввезено на територію України автомобіль із тимчасовими номерними знаками із кінцевим строком завершення переміщення транспортного засобу 22 вересня 2021 року та встановленим місцем прибуття - АДРЕСА_1 . 19 вересня 2021 року, здійснюючи доставку автомобіля до місця призначення задля завершення процедури його розмитнення та проведення його реєстрації, був зупинений відповідачем - інспектором Лісінським О.В. В подальшому інспектором було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за керування транспортним засобом, не зареєстрованим у встановленому законом порядку. Інспектор також стверджував, що номерні знаки не відповідають державним стандартам. Вважає постанову незаконною в зв`язку з відсутністю належних і допустимих доказів події правопорушення. Тому вважає, що вона має бути скасована, а провадження у справі закрито.

Ухвалою судді Старовижівського районного суду від 04 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та запропоновано відповідачам подати відзив на позов.

23 жовтня 2021 року представником відповідачів Літваком О.І. надіслано до суду відзив на позовну заяву. Відзив мотивований тим, що 19 вересня 2021 року інспектором Лісінським О.В. було складено постанову відносно позивача за частиною 6 статті 121 КУпАП. Підставою для винесення даної постанови було керування позивачем транспортним засобом, не зареєстрованим у встановленому законом порядку. Чим порушено вимоги п. 2.9 (в) ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 6 статті 121 КУпАП. Під час розгляду справи інспектором було роз`яснено позивачу права особи, яка притягається до адмінвідповідальності. Під час розгляду справи клопотань від позивача не надходило. Знайомитись з матеріалами справи позивач не бажав. А особисто пересвідчився із наявністю непрацюючої правої фари в режимі ближнього світла та номерним знаком, який не відповідає стандартам. А саме: написаний «від руки» на картоні. Що підтверджується відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського. Позивача було ознайомлено із змістом постанови, вручено копію під підпис на місці розгляду справи. Тому вважає позов безпідставним. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім цього додає копію диску із відеозаписами з відеореєстратора поліцейського Лісінського О.В.

Представник позивача - адвокат Колєснік Б.В. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у ньому. Категорично заперечив у вчиненні позивачем адміністративного правопорушення. Оскільки відсутні будь-які докази протилежного.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Стаття 9 КУпАП встановлює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (в тому числі за частиною п`ятою статті 121, частинами першою, другою статті 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 19 вересня 2021 року о 21.00 год. інспектором управління патрульної поліції у Волинській області Лісінським О.В. було винесено постанову серії ЕАО №4793494 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 6 статті 121 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. (а.с.23). Будь-яких інших постанов про накладення адмінстягнень на позивача за порушення ним 19 вересня 2021 року правил дорожнього руху інспектор Лісінський О.В. не виносив.

З постанови слідує, що ОСОБА_1 19 вересня 2021 року о 20.48 год. в м.Луцьк по просп.Соборності Волинської області керував автомобілем «Renault» моделі «Megane Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , не зареєстрованим у встановленому законом порядку. Чим порушив п. 2.9.(в) ПДР України.

Згідно пункту 2.9.(в) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Відповідно до частини 6 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями статті 280 КУпАП визначено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, пункт 1 частини 2 статті 255 КУпАП визначає уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до частин 1-2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, нормами процесуального законодавства тягар доказування наявності факту порушення позивачем Правил дорожнього руху покладається на відповідача.

Позивач вказує, що продавцем автомобіля компанією «MoveAvto Groupp OU» було видано довіреність на його ім`я, згідно з яким його уповноважено на здійснення митного оформлення автомобіля «Renault» моделі «Megane Scenic» та його доставку за місцем призначення (а.с.18). На підставі цього документу позивачем дане авто було знято з обліку в реєстраційних органах Литовської республіки та отримано тимчасові номерні знаки « НОМЕР_1 ». Що підтверджується копією свідоцтва про тимчасову реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 16 вересня 2021 року (а.с.19). Із пропуску ЕЕ №UA205140/2021/53267 вбачається, що 17 вересня 2021 року позивачем було ввезено на територію України вищевказаний автомобіль із тимчасовими номерними знаками на підставі інвойсу № 1162 із кінцевим строком завершення переміщення товару (транспортного засобу) 22 вересня 2021 року та встановленим місцем прибуття - вул.Рівненська,4, с.Струмівка Луцького району Волинської області. Дане авто доставляється до місця державної реєстрації своїм ходом.(а.с.22).

Тобто, позивачу на підставі пропуску було визначено дату завершення переміщення автомобілем «Renault» моделі «Megane Scenic» до відділу митного оформлення №1 митного поста «Луцьк» по вул.Рівненська, 4 в с.Струмівка Луцького району Волинської області в строк до 22 вересня 2021 року.

Натомість постанова була складена інспектором 19 вересня 2021 року, тобто ще до закінчення відведеного строку для переміщення автомобілем.

Крім цього, судом встановлено, що позивач отримав тимчасові (разові) номерні знаки « НОМЕР_1 » на автомобіль, які видаються на транспортний засіб, що перебував на обліку в іншій країні та не зареєстрований органом МВС України. Автомобіль фактично перебував у міжнародному русі, ознаки якого наведено в пункті «b» статті 1 Конвенції про дорожній рух. А саме: транспортний засіб вважають таким, що перебуває в «міжнародному русі» територією якої-небудь держави, якщо він не зареєстрований в цій державі.

Крім цього, згідно з пунктом 47 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМ України № 1388 від 07 вересня 1998 року, на транспортні засоби, що доставляються своїм ходом до місця державної реєстрації з підприємств-виробників, авторемонтних підприємств, торговельних організацій, з-за кордону, а також на зняті з обліку транспортні засоби видаються номерні знаки для разових поїздок строком на два місяці.

За таких обставин, оскільки автомобіль доставлявся до місця державної реєстрації своїм ходом, тимчасові номерні знаки « НОМЕР_1 », які отримав позивач, відповідали міжнародним нормам і стандартам.

Представник відповідачів у своєму відзиві вказує, що постанова винесена поліцейським у відповдіності до вимог КупАП, за формою і змістом відповдіає вимогам статті 283 КУпАП. Крім цього, зазначає, що номерний знак на автомобілі позивача не відповідав нормам і стандартам. Стверджує, що позивачу було роз"яснено його права, зокрема статтю 268 КУпАП та статтю 63 Конституції України. На підтвердження чого посилається на відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського Лісінського О.В.

Разом з тим долучений представником відповідачів відеозапис на порушення статті 99 КАС України не підписаний електронним цифровим підписом.

Згідно з частиною 2 статті 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Наданий представником відповідачів відеозапис на DVD-R диску підпадає під визначення електронного доказу, встановленого статтею 99 КАС України. Отже, копія зазначеного доказу має бути засвідчена електронним цифровим підписом або має бути надана суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 грудня 2019 року, справа № 922/788/19.

Разом з тим, долучений представником відповідачів відеозапис електронним цифровим підписом не підписано, а тому суд визнає такий доказ недопустимим та неналежним відповдіно до вимог статтей 73,74 КАС України.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження свої заперечень представником відповідачів суду не надано.

Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути розцінена судом як беззаперечна підстава вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що пункт 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Крім цього постанова про накладення адміністративного стягнення відповідно до частин 2 - 3 статті 283 КУпАП повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проте, оскаржувана постанова серії ЕАО №47934494 від 19 вересня 2021 року не містить всіх зазначених вимог. А саме: відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Що стосується тверджень позивача ОСОБА_1 щодо ненадання інспектором Лісінським О.В. йому права на отримання правової допомоги, то суд їх відхиляє за недоведеністю.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, беручи до уваги зміст статті 77 КАС України, відсутність доказів, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, суд приходить висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, у зв`язку з чим, постанова серії ЕАО №47934494 від 19 вересня 2021 року винесена з порушенням вимог чинного законодавства та без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення, а пред`явлений позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю за пунктом 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач від сплати судового збору звільнений.

Згідно до частини частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З цих підстав слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції судовий збір в розмірі 454,00 грн. на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 222, 245, 251, 283, 287, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 245,246, 286, 295 КАС України,

суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Лісінського Олександра Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАО №4793494 від 19 вересня 2021 року інспектора управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Лісінського Олександра Володимировича про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 850,00 (вісімсот п"ятдесят ) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста,3, ідентифікаційний код юридичної особи - 40108646) судовий збір в розмірі 454,00 гривні на користь держави на наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Малюта