Справа № 420/6617/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6617/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

за участю секретаря Пивовар Т.В.,

за участю сторін:

від позивача Гєрбєй Д.А.,

від відповідача Бутрик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСТРОЙСЕРВІС» до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області (відокремлений підрозділ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №3622/51-32-09-01-30 від 21.12.2020 року

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСТРОЙСЕРВІС» до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області (відокремлений підрозділ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №3622/51-32-09-01-30 від 21.12.2020 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що законодавством України (в тому числі в редакції на день видання оскаржуваного наказу та на час перевіряємого періоду) не передбачено абсолютне безумовне зобов`язання наявності у осіб, які придбавають пальне, мати ліцензію на зберігання пального. А лише в тому випадку, якщо такі особи здійснюють господарську діяльність із зберігання пального. Про наявність такого факту (здійснення позивачем діяльності із зберігання пального) ні в оскаржуваному наказі, ні в доповідній записці - не вказано. Тому, на переконання представника позивача, та обставина, що позивач здійснює закупівлю пального (великі обсяги закупівлі зумовлені тим, що пальним заправлялось зафрахтоване позивачем судно у паливні танки такого судна) не може безумовно свідчити про порушення підприємством законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування пального.

Представник позивача вказує, що відповідач фактично ототожнив поняття «придбання пального» та «зберігання пального», не врахувавши при цьому факт заправлення такого пального паливного танку (баку), який використовується позивачем на умовах тайм-чартеру самовідвізного землесосу «UMD HERCULES» для споживання такого пального при роботі зазначеного судна. При цьому, відповідачем не представлено безспірних доказів наявності та зберігання такого пального в ємностях ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС», розташованих, як вказано в акті перевірки, за адресою: м.Чорноморськ, порт Чорноморськ, причал №5 «ИЗТ», а саме (але не виклюяню):. акту вимірювання обсягів пального в цистернах, що знаходяться на території позивача, документів щодо часткового використання такого пального, тощо.

Також, представник позивача стверджує, що відповідно до листа TOB «ІЗТ» від 07.12.2020р. за вих. № 409-12 причал №5 «ІЗТ» використовувався самовідвізним землесосом «UMD HERCULES» як місце стоянки в міжтехнологічних перервах здійснення робіт за договором на виконання днопоглиблювальних робіт №200403 від 03.04.2020 р. В цьому ж листі вказано, що ємностей для зберігання пального на причалі №5 (в місці технологічної стоянки) не має, в тому числі не надавалось в користування ТОВ « Укрстоойсервіс», так само як і не надавалось в користування будь-яке майно та/або земельна ділянка (територія) підприємства для розміщення з боку ТОВ «Укрстройсервіс» належних чи використовуваних останнім пересувних та/або стаціонарних місць зберігання/накопичення пального. Самовідвізному землесосу «UMD HERCULES» надавалось місце на причалах лише для стоянки в перервах між виконання робіт за вказаним вище Договором та використовувалось з боку ТОВ «Укрстройсервіс» лише для проведення днопоглиблювальних робіт».

Тому, на думку представника позивача, означені твердження ГУ ДПС не відповідають дійсності. Крім того, згідно із п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Натомість, з боку ГУ ДПС не було жодним чином обстежено причал №5 «ІЗТ», так само як і не було встановлено належними доказами факт зберігання пального саме на такому причалі, а не в паливному танку землесосу, як стверджується в листі ГУ ДПС від 17.12.2020 р. №22267/10/15-32-09-01-13.

Разом з тим, покликаючись на п.п. 14.1.6 ст. 14 ПК України, представник позивача вказує, що , транспортні засоби, які не є і не можуть бути акцизним складом в якому здійснюється зберігання пального, а відповідно які не здійснюють і не придатні для здійснення зберігання палива, не можуть використовуватись для зберігання пального. Тому, діяльність і заправлення власного транспортного засобу (судна) та його використання у діяльності судна, що не пов`язана із зберіганням та/або перевезенням пального, не є та не може бути діяльністю із зберігання пального, що потребує відповідної ліцензії.

Крім того, в акті перевірки було залишено поза увагою факт споживання самовідвізним землесосом «UMD HERCULES» палива у період з 01.05.2020 року по 08.05.2020 р. в обсязі/об`ємі 29700л., тому податковий орган прийшов до хибних висновків про так звану різницю, яка начебто «знаходилась поза межами цього транспортного засобу».

За твердженням представника позивача, відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним рішенням про застосування фінансових санкцій.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач зазначив, що з доводами викладеними в адміністративному позові не погоджується.

Представник відповідача наполягає на тому, що наказ про проведення перевірки прийнятий правомірно з дотриманням вимог Податкового кодексу України, зазначена у пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України друга частина речення - здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, яка відділена від першої частини сполучником «а також», є окремою підставою для проведення фактичної перевірки контролюючим органом. Про обґрунтованість такої позиції свідчить також та обставина, що зазначену підставу було внесено у пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України окремим Законом України від 07.07.2011 року № 3609-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України».

Разом з тим, представник відповідача зазначає, що ТОВ «Укрстройсервіс» здіснено оскарження у судовому порядку наказу Головного управління ДПСв Одеській області від 12.11.2020 року № 5608-п в рамках судової справи № 420/126/21. 19.04.2021 року ТОВ «Укрстройсервіс» подано до Одеського окружного адміністративного суду заяву по справі № 420/126/21 про відмову від позову, яка ухвалою суду від 12.05.2021 року задоволена у повному обсязі. Провадження по справі № 420/126/21 закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 238 КАС України. Таким чином, на думку представника відповідача, посилання позивача на протиправність винесеного наказу є як безпідставними, так й недопустимими з урахуванням вищенаведених обставин.

Також представник відповідача щодо суті встановленого порушення вказує, що під час здійснення фактичної перевірки контролюючим органом досліджено первинні документи надані позивачем, а також використані відомості з ЄРПН, в частині взаємовідносин ТОВ «Укрстройсервіс» з ТОВ «Євростандарт» за травень 2020 року, а саме: 08.05.2020 року ТОВ «Євростандар» були складені та зареєстровані акцизні накладні №630 (об`єм/обсяг - 31037,27 л.), №624 (об`єм/обсяг - 31037,27л.), №686 (об`єм/обсяг - 31 044,51л.) на постачання дизельного пального ТОВ «Укрстройсервіс».

Згідно відомостей з акцизної накладної від 08.05.2020 року №686: код операції - « 3», напрям використання - « 0». пересувний акцизний склад - « НОМЕР_1 », адреса місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання - неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки - «Одеська обл., м. Чорноморськ, порт Чорноморськ, причал № 5 «ИЗТ».

За твердженнями представника відповідача, враховуючи місце розвантаження отриманого 08.05.2020 року дизельного пального в обсязі/об`ємі 93 000 л. (дані акцизних, товарно - транспортних накладних), перше витрачання/списання. пального, яке відбулось однією датою - 31.05.2020 року та загальним обсягом - 424 400 л. (Кт картки рахунку 203 за 31.05.2020 року) та порядок, підстави для оформлення накладної форми М-11, яка, в даному випадку була виписана 31.05.2020 року на загальний обсяг - 124 400 л., встановлено перебування/знаходження/зберігання отриманого 08.05.2020 року дизельного пального на складі/приміщенні/споруді/будівлі, в період з 08.05.2020 року - 31.05.2020 року включно за адресою: м. Чоркоморськ, порт Чорноморськ, причал №5 «ИЗТ», тобто в місці зберігання на яке не була отримана ліцензія на право зберігання пального чи на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями).

Також представник відповідача наполягає на тому, що згідно картки субрахунку 203 за березень - липень 2020 року, поточне сальдо станом на 08.05.2020 року (врахована остання за часом відображення господарська операція у цей день - «12:00:12») складає 168 580 л. Різниця між даними вище наведеного звіту та карткою субрахунку складає 29 700 л., яка, станом на 08.05.2020 року знаходилась поза межами транспортного засобу (судна - самовідвізного землесосу) та, у зв`язку із документальним підтвердженням місця розвантаження отриманого 08.05.2020 року дизельного пального (Одеська область, м. Чорноморськ, порт Чорноморськ, причал №5 «ИЗТ»), перебувало/знаходилось в місці зберігання/на території, на яке/яку не була отримана ліцензія на право зберігання пального чи на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями).

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.12.2020 №3622/15-32-09-01-30 є законними, винесеним згідно із вимогами чинного законодавства та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представником позивача подана відповідь на відзив, в якій позивач підтримує адміністративний позов та зазначає, що заперечення у відзиві не відповідають вимогам чинного законодавства, не грунтуються на фактичних обставинах та зроблені без фактичного огляду під час перевірки та встановлення наявності так званого місця зберігання палива, на яке не було отримано ліцензію на право зберігання пального, та документального підтвердження знаходження в ньому пального, у зв`язку з чим висновки акту перевірки та заперечення відзиву відповідача є необґрунтованими, а викладені обставини не відповідають дійсності. Натомість заперечення Відповідача зводяться до формальної оцінки документів по справі.

Ухвалою суду від 26.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 27.05.2021 року вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.07.2021 року занесеною до протоколу судового засідання, залучено у якості другого відповідача ГУ ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166).

В судовому засіданні 04.10.2021 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення про задоволення адміністративного позову.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСТРОЙСЕРВІС» () зареєстровано 11.02.2004 року, реєстраційний номер 0016393. Основний вид діяльності КВЕД: 33.19 ремонт та технічне обслуговування інших машин і устаткування. (а.с. 106-114 т.1)

Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято наказ від 12.11.2021 року №5608-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» , яким відповідно до п.п. 19№.1.4 п. 19№.1 ст. 19№, п.п.19№.1.14 п.19№.1 ст. 19№, ст. 20, п.п. 80.2.2, п.п. 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), наказано провести фактичну перевірку ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» (), податкова адреса: м. Южне, пр-т Григорівського десанту, буд. 34/4, оф. 5 та м. Чорноморськ, порт

Чорноморськ, причал №5 «ИЗТ», з 17.11.2020 року, тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.01.2019 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв. (а.с. 96-97 т.1).

На підставі вказаного наказу відповідачем проведено фактичну перевірку ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального, за результатами якої складений акт від 26.11.2020 року №2057/15-32-09-01-25/32834681, в якому зафіксовано виявлені перевіркою порушення, а саме порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне ркгулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність згідно із ст. 17 цього Закону.

Так, податковим органом встановлено факт зберігання 08.05.2020 року ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» дизельного пального в місці зберігання: м. Чорноморськ, порт Чорноморськ, причал №5 «ИЗТ», на яке не була отримана ліцензія на право зберігання пального чи на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями). Визначальним є факт надходження пального в місце зберігання, незалежно від часу такого зберігання та подальшої участі такого отриманого пального (списання, витрачання, тощо).

Також контролюючим органом встановлено, що різниця в об`ємі/обсязі 29 700 л. знаходилась поза межами транспортного засобу та, у зв`язку із документальним підтвердженням місця розвантаження отриманого 08.05.2020 року дизельного пального, перебувало/знаходилось в місці зберігання, на яке не була отримана ліцензія на право зберігання пального чи на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки).

Позивачем до Головного управління ДПС в Одеській області подано заперечення на акт перевірки від 26.11.2020 року №2057/15-32-09-01-25/32834681, за результатом розгляду яких прийнято рішення від 17.12.2020 року №22627/10/15-32-09-01-13, відповідно до якого контролюючий орган вирішив, що висновки викладені в акті перевірки є обґрунтованими та відповідають вимогам діючого законодавства.(а.с. 98-103 т.1)

На підставі акту перевірки, з урахуванням результатів адміністративного оскарження, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №3622/15-32-09-01-30 року, яким до ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» застосовано штрафну санкцію у розмірі 500000,00 грн, відповідно до ст. 17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року. (а.с. 24-25 т.1)

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду відступила від висновків Верховного Суду, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) та сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Тому, питання дотримання відповідачем процедури призначення перевірки є істотним для правильного вирішення справи.

Отже, суд зазначає, що рішення органів податкового контролю не можуть ґрунтуватися на матеріалах перевірок, проведених з порушенням встановлених законом підстав, а прийняті на підставі таких перевірок рішення органів податкового контролю підлягають скасуванню, дійшов обґрунтованих висновків щодо протиправності прийнятих на підставі висновків проведеної з порушенням законних підстав перевірки та їх скасування.

Разом з тим, в даній справі суд не повинен обмежуватись лише дослідженням дотримання відповідачем процедурних питань, оскільки предметом розгляду в даній справі є встановлення правомірності прийнятого відповідачем на підставі акту перевірки №1531/15-32-09-03-12 від 25.02.2021 року податкового повідомлення-рішення №4559/15-32-09-03-29 від 03.03.2021 року.

Так, пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

В силу підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, як зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно приписів підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, в ньому поєднано дві окремі підстави для призначення проведення фактичної перевірки: першою підставою є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; другою (самостійною, незалежною від першої) підставою є здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Норма цього підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону 481/95-ВР покладені на відповідача.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №140/391/19, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, які в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) враховуються при застосування норм права до спірних правовідносин.

Також у постанові від 05.11.2018 у справі № 803/988/17 (адміністративне провадження №К/9901/13259/18) Верховний Суд, зокрема, вказав: «… здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства для призначення фактичної перевірки необхідно в частині проведення контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Таким чином, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що приймаючи оскаржуваний наказ податковий орган діяв відповідно до норм чинного законодавства, за наявності визначених законодавством підстав ...».

Враховуючи викладене, доводи представника позивача щодо протиправності оскаржуваного наказу в даному випадку є необґрунтованими, оскільки наказ відповідача містить дату його видання, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється, адреси здійснення діяльності, мету перевірки, вид перевірки, дату початку перевірки, її тривалість, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ підписаний заступником начальником ГУ ДПС у Одеській області, скріплений печатками контролюючого органу.

Щодо податкового повідомлення рішення №3622/15-32-09-01-30 від 21.12.2020 року, суд зазначає наступне.

Суть фактичної перевірки у спірних правовідносинах полягає у безпосередньому встановленні працівниками контролюючого органу зберігання суб`єктом господарювання пального у місці, на яке такий суб`єкт не отримав відповідної ліцензії.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481 від 19 грудня 1995 року (із змінами та доповненнями.

Згідно з ч. 8 ст. 15 Закону України №481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Відповідно до абзацу частини 2 статті 17 Закону України №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Тобто, зазначена норма Закону №481 чітко передбачає відповідальність за зберігання пального без наявної ліцензії.

В свою чергу, відповідно до абз. 52, 56 ст. 1 Закону України №481 місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Отже, для встановлення зберігання пального без наявності ліцензії уповноваженою особою повинно бути встановлено фактичну наявність пального у спорудах, обладнанні чи в ємностях в конкретному місці та у такого суб`єкта відсутня ліцензія на право зберігання пального в цьому місці.

Разом з тим, як вбачається з акту перевірки від 26.11.2021 року з інформаційних систем (баз даних) контролюючого органу та наданих документів, в порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями), ТОВ «УКРСТРОЙСКРВІС» придбало та здійснювало зберігання дизельного палива, в місцях зберігання, на які не було отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), а саме за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, порт Чорноморськ, причал №5 «ИЗТ», що підтверджується акцизними накладними.

В свою чергу, між ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» (виконавець) та TOB «ІЗТ» (замовник) укладений договір на виконання днопоглиблювальних робіт №200403 від 06.04.2020 року, за яким ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» зобов`язалось виконати роботи з експлуатаційного днопоглиблення операційної акваторії пірсу №3 (східна сторона) з водним підходом, частиною каналу до паливного терміналу та частиною західного проходу у 2-му ковші Сухого лиману (порт Чорноморськ). (а.с. 52-66 т.1)

Відповідно до умов договору роботи виконуються за допомогою обладнання виконавця, а саме: одноковшового екскаватору; трьох несамохідних барж, що вивантажуються самостійно; двох морських буксирів; одного буксира кантувальника та/або самовідвізного землесосу».

З метою забезпечення виконання робіт за вказаним договором ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» використував самовідвізний землесос «UMD HERCULES», який використовується на підставі договору фрахтування судна від 18 жовтня 2017 року укладеного між ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» (фрахтувальник) та компанією «UNITED MARINE DREDGING (FZE)» (судновласник) на умовах тайм-чартеру.

Разом з тим, для забезпечення функціонування самовідвізний землесос «UMD HERCULES», позивачем укладено договір поставки нафтопродуктів №1505 від 29.04.2020 року з ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ». (а.с. 47-80 т.1)

На виконання цього договору в травні 2010 року, в тому числі, була здійснена на користь ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» поставка пального (дизельне пальне), що підтверджується:

видатковою накладною №4909 від 08.05.2020 р. (товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №УЕ-00004909/1 від 08.05.2020р. - поставка дизельного палива у обсязі/об`ємі 31 000 л.;

видатковою накладною №4831 від 08.05.2020 року (товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №УЕ-00004831/1 від 08.05.2020 року - поставка дизельного палива у обсязі/об`ємі 31 000 л.;

видатковою накладною №4829 від 08.05.2610 р. (товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №УЕ-00004829/1 від 08.05.2020 року - поставка дизельного палива у обсязі/об`ємі 31 000 л. (а.с. 81-86 т.1)

Відповідно до інформації зазначеній у вказаних ТТН пунктом розвантаження є Одеська область, м. Чорноморськ, причал №5 «ИЗТ».

Також згідно з інформацією зазначеною в акцизній накладній визначено код операції « 3», напрям використання « 0».

Так, контролюючим органом встановлено, що згідно звіту/Report ДТ (MGO), MM (Lub Oil), Вода (FW) за травень 2020 року, залишок станом на 30.04.2020 року склав 75 580 л. (перехідний залишок станом на 01.05.2020 року). Станом на 07.05.2020 року залишок склав 47 980 л. Бункеровка судна здійснена 08.05.2020 року в обсязі 93 000 л. Залишок станом на 08.05.2020 року склав 138 880 л. (за вирахуванням витрат за 08.05.2020 року в обсязі 2 100 л.). Отже, залишок станом на 08.05.2020 року в обсязі 138 880 л. склався за рахунок: 75 580 л. (залишок станом на 30.04.2020 року) - 29 700 л. (витрати за період з 01.05.2020 року - 08.05.2020 року включно) + 93 000 л. (бункеровка) = 138 800 л.

Водночас, згідно картки субрахунку 203 за березень - липень 2020 року, поточне сальдо станом на 08.05.2020 року (врахована остання за часом відображення господарська операція у цей день - «12:00:12») складає 168 580 л. Різниця між даними вище наведеного звіту та карткою субрахунку складає 29 700 л., яка, станом на 08.05.2020 року знаходилась поза межами транспортного засобу (судна - самовідвізного землесосу) та, у зв`язку із документальним підтвердженням місця розвантаження отриманого 08.05.2020 року дизельного пального (Одеська область, м. Чорноморськ, порт Чорноморськ, причал №5 «ИЗТ»), перебувало/знаходилось в місці зберігання/на території, на яке/яку не була отримана ліцензія на право зберігання пального чи на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями).

Разом з тим, відповідно до довідки ТОВ «ІЗТ» від 07.12.2020 року №409-12, на причалі №5 надавалось місце для технологічної стоянки (в міжтехнологічних перервах виконання робіт за нижче зазначеним договором) самовідвізного землесосу «UMD HERCULES» в цілях виконання з боку ТОВ «Укрстройсервіс» робіт за Договором на виконання днопоглиблювальних робіт №200403 від 03.04.2020 р. Також, повідомлено про те, що ємностей для зберігання пального на причалі №5 (в місці технологічної стоянки) не має, в тому числі не надавалось в користування ТОВ «Укрстройсервіс», так само як і не надавалось в користування будь-яке майно та або земельна ділянка (територія) підприємства ТОВ «ІЗТ» для розміщення з боку ТОВ «Укрстройсервіс» належних чи використовуваних останнім пересувних та або стаціонарних місць зберігання/накопичення пального. Самовідвізному землесосу «UMD HERCULES надавалось місце па причалах лише для стоянки в перервах між виконанням робіт за вказаним вище Договором та використовувалось з боку ТОВ «Укрстройсервіс» лише для проведення днопоглиблювальних робіт.

Відповідно до листа підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Україна» від 28.12.2020 року №0164/20/ODS, останнім повідомлено, що судно «UMD HERCULES» (ІМО № 8123195. Прапор Ліберія) є спеціалізованим судном технічного флоту, а саме самовідвізним трюмно-рефулерним землесосом. Відповідно до конструктивних особливостей та вимог діючих міжнародних нормативних документів, землесос «UMD HERCULES» не може використовуватись для перевезення та зберігання дизельного палива у комерційних цілях. Усе дизельне пальне що отримує судно під час бункерування знаходиться виключно у робочих паливних танках та може бути використане лише для власних потреб - роботи суднових енергетичних установок. (а.с. 75т. 1)

Також, відповідно до листа ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» від 24.12.2020 року №12242020/1, останнім підтверджено факт поставки дизельного палива 08.05.2020 року в обсязі 91000 л. по якій було виписано наступні документи:

видаткова накладна №4909 від 08.05.2020р. (товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №УЕ-00004909/1 від 08.05.2020р.) - поставка дизельного палива у обсязі/об`ємі 31 000 л.;

видаткова накладна №4831 від 08.05.2020р. (товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №УЕ-00004831/1 від 08.05.2020р.) поставка дизельного палива у обсязі/об`ємі 31 000 л.;

видаткова накладна №4829 від 08.05.2020р. (товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №УЕ-00004829/1 від 08.05.2020р.) поставка дизельного палива у обсязі/об`ємі 31 000 л.

безпосередньо в танк самовідвізного землесосу «UMD HERCULES» який було пришвартовано за адресою «Одеська обл., м. Чорномосрьк, порт Чорноморськ, причал №5 «ИЗТ».

В вищевказаних товаро-транспортних накладних було вказано місце поставку «Одеська обл., м. Чорномосрьк, порт Чорноморськ, причал №5 «ИЗТ» у зв`язку з тим, що судно-самовідвізний землесос «UMD HERCULES», не має постійного місцезнаходження і на момент бункерування було пришвартовано за адресою: Одеська обл., м.Чорномосрьк, порт Чорноморськ, причал №5 «ИЗТ». (а.с. 76 т.1)

Як вбачається з акту приймання дизпалива від 08.05.2020 року капітаном самовідвізного землесосу «UMD HERCULES» К.Швець 08.05.2020 року прийнято на борт дизельне паливо у кількості 93000 літрів. (а.с. 94 т.1)

Також, як вірно встановлено відповідачем, відповідно до звіту/Report ДТ (MGO), MM (Lub Oil), Вода (FW) за травень 2020 року в розрізі щоденного використання, залишок станом на 30.04.2020 року склав 75 580 л. За період з 01.05.2020 року по 07.05.2020 року (включно) судном використано 29700 літрів палива. З урахуванням бункерування 08.05.2020 року у кількості 91000 літрів дизельного палива, залишок на 31.05.2020 року склав 44100 літрів палива. (а.с. 95 т.1)

Вказане відповідає і звіту про використання дизельного палива за травень 2020 року (а.с. 165 т.1)

Висновки контролюючого органу ґрунтуються зокрема на тому, що відповідно до накладної-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та картки субрахунку 203 списання матеріалів відбулось одним днем 31.05.2020 року, що свідчить на переконання контролюючого органу, про наявність різниці між даними вище наведеного звіту та карткою субрахунку, яка складає 29 700 л., та яка, станом на 08.05.2020 року знаходилась поза межами транспортного засобу.

Проте, відповідно до матеріалів справи, вказаний об`єм палива відповідає об`єму використаному судном в період з 01.05.2020 року по 07.05.2020 року включно. Не відображення щоденного використання палива в бухгалтерському обліку, а саме в картці субрахунку 203 не свідчить про зберігання палива у місці на яке відсутня відповідна ліцензія поза межами судна.

Як вбачається з матеріалів перевірки, факт зберігання позивачем дизельного палива в місцях зберігання, на які не було отримано ліцензію на право зберігання пального, відповідачем встановлено на підставі товаро-супровідних документів.

Проте, суд зазначає, що акцизна накладна та товарно-транспортна накладна не є тими документам, котрі констатують факт зберігання позивачем дизельного палива в місцях зберігання, на які не було отримано ліцензію на право зберігання пального.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки уповноваженими особами податкового органу не встановлено фактичної наявності палива за адресою: Одеська область, порт Чорноморськ, причал №5 «ИЗТ». В акті перевірки відсутні відомості про тару в якій паливо зберігається, або будь-яких інших доказів які б беззаперечно свідчили про факт зберігання палива за цією адресою. Також, матеріали перевірки не містять доказів щодо іншого способу бункерування судна «UMD HERCULES» (IMO8123195, flag LIBERIA), ніж безпосередньо в паливний танк. Як і не надано таких доказів до суду.

При цьому, відповідно до довідки класифікаційного товариства «Бюро Верітас Україна» ємність паливних танків судна «UMD HERCULES» (IMO8123195, flag LIBERIA) для палива, яке використовується для роботи вказаного судна, складає 195,95 м/куб.

Отже, навіть якщо б позивачем не було використано з 01.05.2020 року по 07.05.2020 року дизельне паливо в кількості 29700 літрів, об`єм паливних танків дозволяє вміщення 168 580 л дизельно палива.

Між тим, абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України передбачає відповідальність саме за зберігання палива без наявної ліцензії, що передбачає фактичне його виявлення в місці зберігання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податковий орган діяв не в межах повноважень та не на підставі Закону.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення податкового законодавства відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень дотримані не були, оскільки рішення відповідачем прийнято передчасно, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Суд, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі таких висновків податкового повідомлення-рішення на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАСУ, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, вважає податкове повідомлення-рішення від 21.12.2020 року №3622/51-32-09-01-30 протиправними та такими, що прийняте з порушенням вимог законодавства.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Також суд зазначає, що вступна та резолютивна частини рішення проголошено в судовому засіданні 04.10.2020 року.

Розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Так, останнім днем складання повного тексту рішення є 14.10.2021 року. Проте, з урахуванням вихідних та святкових днів з 14.10.2021 року по 17.10.2021 року, останнім днем є 18.10.2021 року.

Разом з тим, в період з 18.10.2010 року по 01.11.2021 суддя Марин П.П. перебував на лікарняному.

Отже, повний текст рішення складено та підписано в перший день після лікарняного 02.11.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір в розмірі 7500,00 грн, що підтверджується квитанцією №38 від 16.04.2021 року.

Враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Головного управління ДПС в Одеській області на користь ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» слід стягнути 7500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСТРОЙСЕРВІС» до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області (відокремлений підрозділ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №3622/51-32-09-01-30 від 21.12.2020 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове податкового повідомлення-рішення №3622/51-32-09-01-30 від 21.12.2020 року.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166; адреса: вул. Семінарська, буд. 5, Одеса, Одеська область, 65044) за рахунок його бюджетних асигнувань на корить товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСТРОЙСЕРВІС» (, адреса: 65481, Одеська область, м. Южне, проспект Григорівського десанту, буд. 34/4, офіс 5) сплачений судовий збір у розмірі 7500,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.11.2021 року.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСТРОЙСЕРВІС» (, адреса: 65481, Одеська область, м. Южне, проспект Григорівського десанту, буд. 34/4, офіс 5);

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Суддя П.П.Марин