Справа № 160/14463/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради, депутата Сурсько-Литовської сільської ради Десятерика Олександра Миколайовича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
19.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради, Депутата Сурсько-Литовської сільської ради Десятерика Олександра Миколайовича, в якій позивач просить:
20.08.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу надати до суду уточнену позовну заяву, яка буде відповідати вимогам статті 160 КАС України (для суду та для відповідачів) та належним чином завірені копії додатків, доданих до позовної заяви (для відповідачів).
30.08.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із уточненою позовною заявою, поданою до Сурсько-Литовської сільської ради, Депутата Сурсько-Литовської сільської ради Десятерика Олександра Миколайовича, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач 09.06.2021 року звернулась до Сурсько-Литовської сільської ради та депутата Сурсько-Литовської сільської ради Десятерика Олександра Миколайовича із інформаційним запитом. Однак станом на момент звернення до суду з даною позовною заявою, відповідачами вказаний запит не розглянуто. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
03.09.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
27.09.2021 року депутат Сурсько-Литовської сільської ради Десятерик Олександр Миколайович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обгрунтування відзиву відповідач-2 зазначив, що він не є розпорядником запитуваної позивачем інформації, а отже є неналежним відповідачем по справі. Також відповідач-2 зауважив, що Сурсько-Литовською сільською радою розглянуто 18.06.2021 року запит позивача та направлено на її адресу відповідь. У зв`язку з чим, відповідач-2 просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.
Сурсько-Литовською сільською радою у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надано, як і заяви про визнання позовних вимог.
Відповідач-1 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову з додатками 09.09.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.
Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
1) Як відбувався розгляд моєї заяви щодо відведення земельної ділянки, а саме:
1.1. Хто доповідав про моє клопотання щодо відведення земельної ділянки (ПІБ, посада, часи прийому, місце знаходження, номер кабінету, телефон для зв`язку )?
1.2. Скільки часу відбувалась доповідь?
1.3. Які документи були озвучені при розгляді мого питання (заява, скарги, зауваження, пропозиції, рекомендації, акти обстеження, висновки, інше)?
2. При вивчені документів на сесії, пов`язаних із моїм питанням та їх проголошені чи були задані будь-які питання іншим депутатам або присутнім особам? Якщо так, то прошу зазначити ПІБ депутата або іншої особи та які саме питання були проголошені? Якщо були питання, то хто із членів земельної комісії надавав відповідь чи пояснення?
3. Якщо не було зауважень та заперечень по цьому пакету документів, то чому всі депутати чи ви особисто проголосували «проти»?
4. Чому при розгляд зазначеного питання були порушені мої Конвенційні та Конституційні права і законні інтереси, як громадянина України на отримання земельної ділянки ОСГ, згідно статті 121 Земельного кодексу України?
5. Скільки земельних питань розглядалося на п`ятій сесії восьмого скликання, скільки задоволено, скільки відмовлено та з яких підстав (окремо по кожному питанню)?
6. Чи було ініційовано депутатами чи секретарем сільської ради запрошення прокурора бути присутнім на сесії з питань запобігання корупції та порушень прав громадян?
Не отримавши відповіді на запит на отримання публічної інформації, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно до ст.3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується:
1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;
2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;
3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;
4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;
5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;
6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Згідно ч.1 ст.13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;
5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.
Відповідно до ч.2 ст.16 Закону №2939-VI запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.
Статтею 20 Закону №2939-VI визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Статтею 20 Закону №2939-VI встновлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:
1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;
3) мотивовану підставу відмови;
4) порядок оскарження відмови;
Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.
Відстрочка в задоволенні запиту на інформацію допускається в разі, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені цим Законом строки у разі настання обставин непереборної сили. Рішення про відстрочку доводиться до відома запитувача у письмовій формі з роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
У рішенні про відстрочку в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:
1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;
2) дату надсилання або вручення повідомлення про відстрочку;
3) причини, у зв`язку з якими запит на інформацію не може бути задоволений у встановлений цим Законом строк;
4) строк, у який буде задоволено запит;
Щодо вимог позивача про визнання дій Сурсько-Литовської сільської ради за навмисне приховування необхідної для позивача публічної інформації протиправними, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що радою вказаний запит було розглянуто, а саме позивачу надано відповідь згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Суду не надано відповіді за результатом розгляду звернення ОСОБА_1 із якої можна було дійти висновку про додержання Сурсько-Литовською сільською радою Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Суд не враховує лист депутатів Сурсько-Литовської сільської ради VIII скликання, який долучений відповідачем-2 до відзиву на позовну заяву, оскільки вказана відповідь не створена Сурсько-Литовською сільською радою та не підписана посадовою особою даної ради, а також не містить реквізитів, з яких можна дійти висновку про надання відповіді вказаною радою.
Отже, Сурсько-Литовською сільською радою не було надано позивачу запитувану інформацію, а також не відмовлено в задоволенні запиту на інформацію.
В свою чергу, позивач просить суд визнати дії Сурсько-Литовської сільської ради протиправними, однак дії суб`єкта владних повноважень це активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, в той час коли бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи.
Таким чином, Сурсько-Литовською сільською радою допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду запиту на отримання публічної інформації від 09.06.2021 року, у зв`язку з чим дані вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог, звернутих до депутата Сурсько-Литовської сільської ради Десятерика Олександра Миколайовича, суд зауважує наступне.
Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №2939-VI закріплено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п.2.1 Постанови).
Визначене поняття "суб`єкт владних повноважень" не охоплює посадових осіб і службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, оскільки за своїм статусом та колом повноважень вони не підпадають під розуміння органу державної влади та інших суб`єктів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI. У зв`язку з тим такі особи не можуть (не мають здатності) виконувати обов`язки розпорядника інформації, у тому числі обов`язки щодо обліку та оприлюднення публічної інформації (статті 14, 15 Закону № 2939-VI). У разі подання позову до таких осіб судам необхідно залишати його без задоволення через неналежність відповідача (нездатність таким відповідачем порушити права позивача), за умови якщо позивач відмовиться від їх заміни на належного відповідача і/або суд не знайде підстав для залучення другого відповідача.
Крім того, у розумінні Закону №2939-VI не є розпорядниками публічної інформації - народні депутати України, депутати місцевих рад та Верховної Ради АРК, голови районних, обласних рад, сільський, селищний, міський голова, судді, прокурори, державні виконавці тощо.
За викладених обставин, належними відповідачами у справах за позовами щодо доступу до публічної інформації є або відповідний представницький орган місцевого самоврядування (сільська, селищна, міська, районна, обласна ради) або виконавчий орган місцевого самоврядування, а не посадові особи таких органів.
За вказаних обставин, позовні вимоги, звернуті до депутата Сурсько-Литовської сільської ради Десятерика Олександра Миколайовича є безпідставними та необґрунтованими, а отже не підлягають задоволенню.
Дані вимоги позивача направлені на надання їй запитуваної інформації згідно вказаного запиту, однак вказані вимоги нівелюють право розпорядники інформації відмовити в задоволенні запиту у випадку, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.
Також суд акцентує увагу, що посилання на порядок розгляду запиту на отримання публічної інформації, а саме строк та порядок направлення відповіді, було викладено судом в мотивувальній частині рішення.
В свою чергу, суд звертає увагу, що у Висновку №11 від 18.12.2008 року Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки:
«Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх.»
«Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують.»
Отже, з огляду на висновки Консультативної ради європейських суддів, суд не вбачає підстав повторно зазначити у резолютивній частині рішення порядок розгляду запиту на отримання публічної інформації, який вже зазначено в мотивувальній частині рішення, у зв`язку з чим дані позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог:
Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З урахуванням зазначеного, судовий збір у розмірі 908,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Сурсько-Литовської сільської ради за рахунок її бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський