Справа № 640/23471/20
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Київ №640/23471/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (письмове провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в м. Києві, викладене у листі від 07.09.2020 №2600-0311-8/125689, про відмову позивачу у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років на підставі її заяви від 02.09.2020;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити з 26.03.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років позивачу відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 16.06.2020 №21-1242зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку 90% від загальної суми усіх складових місячної заробітної плати без обмеження максимальним (граничним) розміром з урахуванням раніше проведених виплат (з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії).

Підстави позову: - позивач має право на перерахунок пенсії на підставі ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" внаслідок збільшення заробітної плати за відповідною посадою прокурора згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 та з урахуванням довідки Офісу Генерального прокурора від 16.06.2020 №21-1242зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії; - після ухвалення 13.12.2019 Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019 набрала чинності норма Закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України "Про прокуратуру", дане рішення стало підставою для отримання позивачем довідки від 16.06.2020 №21-1242зп; - право позивача на отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром та у розмірі 90% з урахуванням законодавчих змін встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києві від 22.11.2016 у справі №761/30156/16-а; - при перерахунку пенсії працівникам прокуратури повинна застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії; - виходячи із положень рішення Конституційного Суду України №6-5/2020, можливість реалізації права на перерахунок пенсії у позивача виникла з набранням чинності цього рішення - 26.03.2020.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову з тієї підстави, що поведений з 01.04.2020 обрахунок можливого розміру пенсії згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 16.06.2020 №21-1242зп показав недоцільність такого перерахунку, оскільки розмір пенсії позивача зменшується з 19355,88 грн. до 16380 грн.

Позивач подала відповідь на відзив, в якій підтримала заявлені позовні вимоги з наведених позовній заяві підстав.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та з 22.10.2008 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% заробітної плати працівника прокуратури.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2016 у справі №761/30156/16-а14, яка набрала законної сили 11.01.2017:

- визнано протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (1991р.), у редакції, що діяла станом на жовтень 2008р., на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 19.02.2016 №18-176зп про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку;

- зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 19.02.2016 №18-176зп про заробітну плату згідно з ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (1991р.) з розрахунку 90% із середнього заробітку, починаючи з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 02.09.2020 про перерахунок пенсії, до якої додала довідку Офісу Генерального прокурора від 16.06.2020 №21-1242зп, згідно з якою розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за відповідною прирівняною посадою станом на 26.03.2020 становить 62166,66 грн., у т.ч.: посадовий оклад - 40989 грн.; надбавка за вислугу років (30%) - 12296,70 грн.; матеріальна допомога (1/12) для оздоровлення - 4440,48 грн.; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - 4440,48 грн.

Як зазначено у довідці, її видано відповідно до Рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020.

Листом від 07.09.2020 №2600-0311-8/125689 відповідач повідомив про відмову у перерахунку пенсії на підставі поданої довідки, оскільки проведений з 01.04.2020 обрахунок можливого розміру пенсії з урахуванням цієї довідки показав недоцільність такого перерахунку з огляду на зменшення розміру пенсії позивача із 19355,88 грн. до 16380 грн.

Спірні правовідносини виникли у сфері пенсійного забезпечення і стосуються перерахунку позивачу пенсії за вислугу років, призначеної згідно із ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ "Про прокуратуру" (далі - Закон №1789) після прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 у розмірі, визначеному ч. 2 ст. 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697), і обмеження пенсії максимальним розміром.

Справа є типовою, при вирішенні якої слід застосовувати рішення Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20, яке набрало законної сили 20.01.2021.

У вказаному рішенні Верховний Суд дійшов таких висновків:

- з 13.12.2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789 або Закону №1697 мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657); такі пенсії перераховуються з 13.12.2019 (п.п. 54, 68);

- безпідставними є вимоги позивачів про перерахунок розміру пенсії на підставі положень ст. 50-1 Закону №1789 (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії та визначала умовою перерахунку пенсії за вислугу років працівника прокуратури збільшення заробітної плати за посадою, з якої ця особа звільнялася на пенсію), оскільки зазначена норма ще з 01.01.2015 є нечинною. У таких випадках судам слід керуватись діючим законодавством, зокрема ст. 86 Закону №1697 (п. 67);

- вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє) (п. 68).

Враховуючи висновок Верховного Суду у п.п. 54, 68 вказаного рішення та рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 у позивача виникло право на перерахунок її пенсії з 01.04.2020 (перше число місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії - 26.03.2020), а не з 26.03.2020, як зазначає позивач.

Так, Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019:

1) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону №1697 (зі змінами), яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) положення ч. 12 ст. 86 Закону №1697 (зі змінами), визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

3) установлено такий порядок виконання цього Рішення: - ч. 20 ст. 86 Закону №1697 (зі змінами) не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; - ч. 20 ст. 86 Закону №1697 підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, при перерахунку пенсії підлягає застосуванню ч. 20 ст. 86 Закону №1697 у попередній редакції, відповідно до вказаного рішення Конституційного Суду України.

Право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури на підставі нової довідки Офісу Генерального прокурора відповідачем не заперечується.

При цьому відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 86 Закону №1697, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Суд зважає на висновки Верховного Суду у постанові від 29.04.2020 №490/5366/16-а про те, що під час перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір заробітної плати, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до вислуги років, є незмінним.

Відмова у здійсненні перерахунку пенсії позивачу обґрунтована лише недоцільністю такого перерахунку з огляду на зменшення розміру пенсії з 19355,88 грн. до 16380 грн. Відповідач не навів жодних розрахунків та/або пояснень щодо застосованих під час наведеного обрахунку правових норм.

Вбачається, що зменшена сума пенсії (16380 грн.) відповідає максимальному розміру пенсії (10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність) станом на 01.04.2020.

Разом з тим, перерахунок пенсії і її виплата є окремими діями.

Оспорювана відмова у частині перерахунку пенсії не містить правових підстав її прийняття і не відповідає висновкам Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною осопорюваної відмови і зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2020 у розмірі 90% заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеної у довідці Офісу Генерального прокурора від 16.06.2020 №21-1242зп.

Вимога про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 26.03.2020 суперечить ч. 20 ст. 86 Закону №1697 і висновкам Верховного Суду у зразковій справі, тому не підлягає задоволенню у цій частині.

Вимога про зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсію без обмеження максимальним (граничним) розміром з урахуванням раніше проведених виплат (з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії) не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно із ст. 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), серед інших, відповідно до Закону №1789 не може перевищу-вати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (абз. 1).

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом (абз. 2).

Правовідносини щодо обмеження максимального розміру пенсії вже були предметом розгляду у Верховному Суді. У постанові від 24.06.2020 у справі №580/234/19 Верховний Суд сформував наступні правові висновки:

"Тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії:

1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом №3668-VI,

2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

Такий підхід відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" від 06 вересня 2012 року №5207-VI вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними" (п. 41);

"З часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Як вбачається зі встановлених по справі обставин, лише починаючи з 01 березня 2018 року внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний.

Оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність" (п. 42).

Цей висновок підтримано Верховним Судом у постановах від 05.11.2020 №440/2423/19, від 10.12.2020 №580/492/19, від 27.01.2021 №344/1326/17, від 21.05.2021 №347/2083/16 та ін.

Висновки Верховного Суду у вказаних справах відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язкові для врахування судом при розгляді цієї справи.

Оскільки пенсія позивачу призначена на підставі Закону №1789, який зазначений у ст. 2 Закону №3668-VI, тому відповідно до висновків Верховного Суду на позивача поширюються положення Закону №3668-VI.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що розмір отримуваної позивачем пенсії становить 19355,88 грн., який перевищує встановлену Законом №3668-VI максимальну величину. Відповідач не обмежував пенсію позивача максимальним розміром.

Отже, згідно з абз. 2 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI виплата пенсії позивачу повинна здійснюватись у такому розмірі до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом без індексації та проведення інших перерахунків.

За таких обставин і правового регулювання, перерахунок пенсії позивача на підставі нової довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) не має наслідком виплату пенсії у більшому розмірі. З урахуванням висновку Верховного Суду у п. 43 постанови від 24.06.2020 №580/234/19 виплата позивачу пенсії у попередньому розмірі не є звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням її права на соціальний (пенсійний) захист.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно із ст. 139 КАС України судовий збір, сплачений позивачем у сумі 840,80 грн., підлягає стягненню з відповідача у сумі 420,40 грн., пропорційно розміру задоволених вимог. Інших судових витрат сторонами не заявлено, тому їх розподіл судом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оформлену листом від 07.09.2020 №2600-0311-8/125689.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із 01.04.2020 у розмірі 90 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) зазначеної у довідці Офісу Генерального прокурора від 16.06.2020 №21-1242зп.

4. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.

5. Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві на користь ОСОБА_1 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко