Справа № 640/12504/21
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/309
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року м. Київ № 640/12504/21

за позовомОСОБА_1
до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
провизнання протиправними дій, скасування постанов
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:

визнати протиправною та скасувати Постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левіцького Т.К. про стягнення виконавчого збору від 02.03.2021 року (реєстраційний номер виконавчого провадження 42478324);

визнати протиправною та скасувати Постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левіцького Т.К. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02.03.2021 року (реєстраційний номер виконавчого провадження 42478324).

Ухвалою суду від 17.05.2021 р. відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін.

Відзиву на позов не надано.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 09.10.2012 р. відкрито виконавче провадження №34646713 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1069, виданого 08.10.2012, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 1 237 485,11 грн.

В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанови від 31.12.2013 р. -

про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 123 748, 51 грн.;

про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн.;

про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби).

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 12.03.2014 р. відкрито виконавче провадження №42478324 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1069, виданого 08.10.2012, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 1 237 485,11 грн.

Також постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 12.03.2014 р. у вказаному виконавчому провадженні його приєднано до ВП №43271027.

Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 10.01.2020 р. у вказаному виконавчому провадженні виконавчий документ передано до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), прийнятий останнім до виконання постановою від 15.01.2020р.

02.03.2021 р. старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанови у ВП №42478324 про стягнення виконавчого збору у розмірі 123 748, 51 грн. та витрат виконавчого провадження у розмірі 301 грн.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до суду щодо правомірності рішень, дій та бездіяльності державних виконавців щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1069, виданого 08.10.2012, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 1 237 485,11 грн., а саме.

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання закрити виконавче провадження №42478324, як таке що добровільно виконане боржником в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.07.2014 р. у справі №826/7957/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено (рішення набрало законної сили 28.07.2014 р.).

Як встановлено судом під час розгляду вказаної справи, в межах спірного виконавчого провадження з позивача (боржника) підлягають стягненню заборгованість відповідно до виконавчого напису нотаріуса, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій, відповідно до постанов від 31.12.2013 ВП №34646713...

Стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належить 1 237 485,11 грн.

З матеріалів справи вбачається, що меморіальним ордером від 14.04.2014 №447492 позивачем сплачено в рахунок погашення заборгованості 860 412,11 грн.

Також, судом встановлено, що позивачем передано ОСОБА_2 грошові кошти на відповідальне зберігання на загальну суму 30 000 доларів США, що підтверджується розписками останньої від 16.09.2009, від 03.09.2009, від 20.08.2009, від 04.08.2009 та від 08.07.2009, копії яких містяться в матеріалах справи.

Факт передачі грошових коштів на загальну суму 30000 доларів США на відповідальне зберігання не заперечується третьою особою без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 .

В подальшому, листом від 11.04.2014 позивачем повідомлено ОСОБА_2 про зарахування вказаних вище коштів в рахунок погашення заборгованості. З вказаного питання тертя особа не висловила заперечень.

Відповідно до витягу з офіційного сайту Національного банку України «офіційний курс різниць» офіційний курс долару США станом на 11.04.2014 (час повідомлення про зарахування котів в рахунок погашення заборгованості) становить 12,5691 грн. за 1,0 долар США.

Отже, станом на час часткового погашення заборгованості (11.04.2014) 30 000 доларів США у гривневому еквіваленті становить 377 073 грн.

З урахуванням грошових коштів перерахованих позивачем меморіальним ордером в сумі 860 412,11 грн. позивачем в рахунок погашення заборгованості перераховано кошти на загальну суму 1 237 485,1 грн.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що в межах спірного виконавчого провадження з позивача також підлягають стягненню витрати на проведення виконавчих дій в сумі 50,00 грн. та виконавчий збір в сумі 123 748,51 грн.

З матеріалів справи вбачається, що грошові кошти в сумі 860 412,11 грн. розподілено державним виконавцем розпорядженнями від 22.04.2014, від 12.05.2014 наступним чином: грошові кошти в сумі 728 332, 76 грн. перераховано ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості, а грошові кошти в сумі 80 925,86 грн. перераховано в рахунок сплати виконавчого збору. Грошові кошти в сумі 51 153,49 грн. залишились на рахунку відповідача з обліку депозитних сум.

Стягнення з боржника (позивача) виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій здійснюється за окремим виконавчим документом, який на час вирішення справи окремо не оскаржується та не є предметом судового дослідження.

Враховуючи, що сума заборгованості позивача третій особі (стягувачу) у спірному виконавчому провадження становить 1 237 485,11 грн., на час звернення до суду позивачем погашено заборгованість ОСОБА_2 на загальну суму 1 105 405,7 грн. та грошові кошти в сумі 51 153,49 грн. залишились на рахунку відповідача з обліку депозитних сум.

Отже, загальна сума заборгованості у спірному виконавчому провадженні (заборгованість відповідно до виконавчого напису нотаріусу, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій) становить 1 361 283,62 грн (1 237 485,11+123 748,51+50), на час вирішення справи позивачем у виконавчому провадження сплачено кошти на загальну суму 1 237 485,1 (860 412,11+377 073), отже заборгованість позивача у спірному виконавчому провадження становить 123 798, 51 грн.

А відтак, суд дійшов висновку, що позивачем лише частково сплачено заборгованість у спірному виконавчому провадженні, отже твердження позивача, що нею у повному обсязі сплачено заборгованість є необґрунтованими та спростовується наявними матеріалами, що свідчить про відсутність підстав для закінчення спірного виконавчого провадження, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 31 грудня 2013 року ВП №34646713;

визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 31 грудня 2013 року ВП №34646713;

визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 04 грудня 2013 року ВП №39482897;

визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 12 березня 2014 року ВП №42478207;

визнати протиправними дії відповідача щодо перерахування коштів у сумі 80 925,86 грн. згідно платіжного доручення від 15 травня 2014 року №141709;

визнати протиправними дії відповідача щодо залишення на депозитному рахунку та неперерахування коштів на користь ОСОБА_2 в сумі 51 153,49 грн.;

зобов`язати відповідача перерахувати ОСОБА_2 кошти в сумі 132 079,35 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2014 р. у справі №826/17522/14 -

визнано протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві щодо перерахування коштів у сумі 80 925,86 грн. згідно платіжного доручення від 15 травня 2014 року №141709.

зобов`язано Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві перерахувати кошти в сумі 80 925,86 грн. стягувачу - ОСОБА_2 (рішення набуло законної сили 24.02.2015 р.)

Як встановлено під час розгляду вказаної справи, матеріали справи підтверджують, що у постанові ВДВС Печерського РУЮ про відкриття виконавчого провадження від 09 жовтня 2012 року ВП №34646713 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 08 жовтня 2012 року №1069 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 237 485,11 грн., вказано боржнику про необхідність виконати рішення в строк 7 днів з моменту винесення постанови.

Суд звертає увагу, що доказів, які б підтверджували виконання виконавчого напису щодо стягнення на користь ОСОБА_2 у строк 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження тобто до 16 грудня 2012 року, матеріали справи не містять.

Про невиконання позивачем у добровільному порядку вимог виконавчого документа зазначено також у постанові державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ про закінчення виконавчого провадження від 31 грудня 2013 року ВП №34646713.

Крім того, суд зауважує, що позивач не заперечує отримання постанови про відкриття виконавчого провадження у межах виконавчого проваджень ВП №34646713 та не оскаржує будь-які дії чи бездіяльність відповідача щодо її направлення сторонам виконавчого провадження, чи неправомірності встановленого у ній строку на добровільне виконання.

Наведене свідчить, що постанови державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ про стягнення з боржника виконавчого збору від 31 грудня 2013 року ВП №34646713 та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 31 грудня 2013 року ВП №34646713 винесені правомірно...

В частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо перерахування коштів у сумі 80 925,86 грн. згідно платіжного доручення від 15 травня 2014 року №141709 на погашення суми виконавчого збору за постановою ВДВС Печерського РУЮ від 31 грудня 2013 року ВП №34646713, щодо залишення на депозитному рахунку та неперерахування коштів на користь ОСОБА_2 в сумі 51 153,49 грн., а також про зобов`язання відповідача перерахувати ОСОБА_2 кошти в сумі 132 079,35 грн., суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається із розпорядження державного виконавця №1416/9 у виконавчому провадженні ВП №42478207, затвердженого начальником ВДВС Печерського РУЮ 12 травня 2014 року, 14 квітня 2014 року до ВДВС Печерського РУЮ надійшли від ОСОБА_1 кошти у розмірі 132 079,35 грн. на рахунок з обліку депозитних сум.

Відповідно до платіжного доручення від 15 травня 2014 року №141709, ВДВС Печерського РУЮ перераховано на рахунок управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва кошти у розмірі 80 925,86 грн. як виконавчий збір, стягнений згідно постанови ВДВС Печерського РУЮ від 31 грудня 2013 року ВП №34646713.

Між тим, суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що постанова державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ про стягнення з боржника виконавчого збору від 31 грудня 2013 року ВП №34646713 виділялась в окреме провадження та щодо неї здійснювалось виконання у загальному порядку, встановленому Законом, що виключає можливість перерахування коштів у розмірі 80 925,86 грн. на погашення виконавчого збору.

З урахуванням викладеного та того, що кошти надійшли не у межах виконавчого провадження ВП №34646713, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо перерахування коштів у розмірі 80 925,86 грн. як виконавчого збору, стягненого згідно постанови ВДВС Печерського РУЮ від 31 грудня 2013 року ВП №34646713, є протиправними, а позовні вимоги у цій частині - обґрунтованими.

Беручи до уваги неправомірне перерахування коштів у розмірі 80 925,86 грн., вказані кошти мають бути перераховані стягувачу за виконавчим провадженням - ОСОБА_2 .

Стосовно суми у розмірі 51 153,49 грн. судом встановлено, що вказана сума згідно з платіжним дорученням від 15 травня 2014 року №14169 перерахована відповідачем на рахунок управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва як виконавчий збір, стягнений згідно постанови ВДВС Печерського РУЮ від 04 грудня 2013 року ВП №39482897. Доказів на підтвердження залишення вказаної суми залишення на депозитному рахунку матеріали справи не містять, що унеможливлює задоволення позовних вимог у цій частині.

Листом від 11 лютого 2016 року №2451/15 державний виконавець повідомив позивача про те, що залишок несплаченої суми по виконавчому провадженню ВП №42478324 станом на 11 лютого 2016 року становить 174 902,00 грн., з них борг на користь стягувача 132 079,35 грн.

Не погоджуючись із визначенням державним виконавцем розміру залишку несплаченої боржником у виконавчому провадженні ВП №42478324 суми по заборгованості перед стягувачем, яка згідно з доводами позивача становить 51 153,49 грн., позивач звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просила -

визнати протиправними дії відповідача щодо визначення заборгованості боржника ОСОБА_1 перед стягувачем ОСОБА_2 по виконавчому провадженню ВП №42478324 в сумі 132 079,35 грн.;

зобов`язати відповідача обліковувати по виконавчому провадженню ВП №42478324 заборгованість боржника ОСОБА_1 перед стягувачем ОСОБА_2 в сумі 51 153,49 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.08.2018 р. у справі №826/2366/16 визнано протиправними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Трухановського Олександра Дмитровича щодо зазначення в листі від 11 лютого 2016 року №2451/15, що станом на 11 лютого 2016 року заборгованість боржника ( ОСОБА_1 ) у виконавчому провадженні ВП №42478324 перед стягувачем ( ОСОБА_2 ) становить 132 079,35 грн. (рішення набуло законної сили 28.09.2018 р.)

Як встановлено під час розгляду вказаної справи, відтак, з часу набрання вищевказаним судовим рішенням (постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2014 р. у справі №826/17522/14) законної сили 24 лютого 2015 року, в тому числі й станом на 11 лютого 2016 року, вказані вище кошти в розмірі 80925,86 грн., перераховані позивачем для погашення боргу перед стягувачем ОСОБА_2 , підлягали перерахуванню державним виконавцем стягувачу і з указаної дати повинні були враховуватись як сплачені ОСОБА_1 на погашення боргу перед ОСОБА_2 .

Водночас, з матеріалів виконавчого провадження ВП №42478324 вбачається, що відповідно до розпорядження державного виконавця від 26 червня 2017 року №34646713 грошові кошти у сумі 80 925,86 грн., що надійшли 26 травня 2017 року на рахунок депозитних сум, перераховано на користь ОСОБА_2 .

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд дійшов висновку, що станом на 11 лютого 2016 року у виконавчому провадженні ВП №42478324 позивач перерахувала кошти в розмірі 1237485,11 грн. (860 412,11 грн. + 377 073,00 грн. = 1 237 485,11 грн.), з яких 1105405,76 грн. (728332,76 грн. + 377073,00 грн. = 1 105 405,76) державним виконавцем перераховано стягувачеві ОСОБА_2 , тоді як з урахуванням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2014 року в справі №826/17522/14, яка набрала законної сили 24 лютого 2015 року, на рахунок стягувача підлягали перерахуванню ще 80 925,86 грн. Отже, державний виконавець у листі від 11 лютого 2016 року №2451/15 невірно визначив розмір боргу позивача перед стягувачем у розмірі 132 079,35 грн., оскільки фактично ця сума повинна була складати 51 153,49 грн. (1 237 485,11 - 1 105 405,76 - 80925,86 = 51 153,49).

Доказів стосовно перерахуванням позивачем коштів у розмірі 51 153,49 грн. для погашення заборгованості перед ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

В подальшому 11.09.2020 р. Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) було внесено подання до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету №14493/2-20 про повернення 51 153, 49 грн., перерахованих згідно з платіжним дорученням від 15.05.2014 р. №14169, яке повернуте заявнику листом від 30.10.2020 р. №05-08/10805.

Листом від 08.04.2021 р. ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якій просила надати інформацію, чому ВП №42478324 не є завершеним, оскільки залишок заборгованості у розмірі 51 153, 49 грн. є погашеним.

Листом від 16.04.2021 р. ОСОБА_1 повідомлено про те, що підстави для завершення виконавчого провадження відсутні, оскільки виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачені.

02.03.2021 р. старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанови у ВП №42478324 про стягнення виконавчого збору у розмірі 123 748, 51 грн. та витрат виконавчого провадження у розмірі 301 грн.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказані постанови протиправними та просить їх сксаувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що про існування вказаних постанов вона довідалася 26.04.2021 р. після отрмиання листа від 16.04.2021 р., оскільки постанови їх не направлялися.

По суті оскаржуваних постанов позивач зазначає, що виконавчий напис нотаріуса №1069, виданий 08.10.2012, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 1 237 485,11 грн. виконано нею добровільно, тому підстави для стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору відсутні.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку оскаржувані постанови у ВП №42478324 винесено 02.03.2021 р.

Позивач у позові зазначає, що вони їй як учаснику виконавчого провадження не надсилалися, тоді як інформація про їх існування стала їй відома лише після отримання листа відповідача від 16.04.2021 р., що мало місце 26.04.2021 р. згідно з інформацією з сайту "Укрпошта"; позов подано 05.05.2021 р.

Відповідачем не надано доказів на спростування вказаних термінів, відповідно, у суду відсутні підстави для висновку про недотримання позивачем строку звернення до суду.

Щодо відповідності оскаржуваних постанови вимогам законодавства суд зазначає наступне.

Згідно зі змістом вищевказаних судових рішень - постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.07.2014 р. у справі № 826/7957/14, постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2014 р. у справі №826/17522/14, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.08.2018 р. у справі №826/2366/16 - позивачем в рахунок погашення заборгованості перераховано кошти на загальну суму 1 237 485,1 грн. у квітні 2014 р., після відкриття виконавчого провадження.

Проте, з вказаної суми, що відповідає сумі заборгованості позивача перед стягувачем у ВП №42478324, грошові кошти в сумі 860 412,11 грн. розподілено державним виконавцем розпорядженнями від 22.04.2014, від 12.05.2014 наступним чином: грошові кошти в сумі 728 332, 76 грн. перераховано ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості, а грошові кошти в сумі 80 925,86 грн. перераховано в рахунок сплати виконавчого збору. Грошові кошти в сумі 51 153,49 грн. залишились на рахунку відповідача з обліку депозитних сум.

Тобто, заборгованість позивачем перед стягувачем у повному обсязі не була погашена, оскільки отримана сума частково була скерована на стягнення виконавчого збору - 80 925,86 грн., а частково - 51 153, 49 грн. залишились на рахунку відповідача з обліку депозитних сум.

В подальшому позивач в судовому порядку намагалася зарахувати вказані суми - 80 925,86 грн. та 51 153, 49 грн. в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем.

Як встановлено судом під час розгляду справи №826/17522/14, судом визнано протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві щодо перерахування коштів у сумі 80 925,86 грн. згідно платіжного доручення від 15 травня 2014 року №141709 та зобов`язано перерахувати кошти в сумі 80 925,86 грн. стягувачу - ОСОБА_2 , оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що постанова державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ про стягнення з боржника виконавчого збору від 31 грудня 2013 року ВП №34646713 виділялась в окреме провадження та щодо неї здійснювалось виконання у загальному порядку, встановленому Законом, що виключає можливість перерахування коштів у розмірі 80 925,86 грн. на погашення виконавчого збору.

Відповідно, з наслідками розгляду цієї справи 80 925,86 грн. мало піти на погашення заборгованості перед стягувачем, а не на будь-які витрати виконавчого провадження.

Стосовно суми у розмірі 51 153,49 грн., то вона визнана частиною непогашеної заборгованості рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.08.2018 р. у справі №826/2366/16.

Твердження позивача, викладене у заяві від 08.04.2021 р., про повернення вказаної суми на рахунок органу стягнення (і, відповідно, скерування на погашення заборгованості), відповідачем у відповіді від 16.04.2021 р. не заперечується.

Тобто, згідно вищевикладеного кошти на загальну суму 1 237 485,1 грн. зараховано як погашення заборгованості позивача перед ОСОБА_2 на виконання виконавчого напису нотаріусу №1069 виданого 08.10.2012 р.

Проте, як також встановлено вказаними судовими рішеннями, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто з позивача відповідно до постанов державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ від 31.12.2013 р. ВП №34646713 при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 08 жовтня 2012 року №1069 (123 748,51 грн. виконавчого збору та 50 грн. витрат виконавчого провадження), які були оскаржені позивачем у справі №826/17522/14.

Згідно з висновками суду, викладеними у постанові від 15.12.2014 р. у справі №826/17522/14, постанови державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ про стягнення з боржника виконавчого збору від 31 грудня 2013 року ВП №34646713 та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 31 грудня 2013 року ВП №34646713 винесені правомірно.

Станом на час винесення оскаржуваних постанов від 02.03.2021 р. у суду відсутні докази того, що на виконання постанов від 31.12.2013 р. з позивача стягнено вказані суми виконавчого збору та витрати на проведення виконавчих дій, тоді як правомірність їх винесення була предметом судового розгляду згідно з наведеного вище.

Також згідно з наведеними вище судовими рішеннями було визнано протиправним перерахування коштів у розмірі 80 925,86 грн. на погашення виконавчого збору на підставі постанова державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ про стягнення з боржника виконавчого збору від 31 грудня 2013 року ВП №34646713 в межах ВП №42478324, оскільки вказана постанова не виділялась в окреме провадження та щодо неї здійснювалось виконання у загальному порядку, встановленому Законом.

Оскільки стягнення з позивача як боржника у виконавчому провадженні ВП №34646713 виконавчого збору та витрат виконавчого провадження було визнано таким, що відповідає законодавству, у судовому порядку, і винесені 31 грудня 2013 року ВП №34646713 постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження не були фактично реалізовані, орган стягнення вирішив питання про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1069, виданого 08.10.2012, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 1 237 485,11 грн. у ВП №42478324, в межах якого і здійснюється примусове виконання вказаного виконавчого документа станом на час їх винесення та розгляду справи.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 27 Закону №1404-VІІІ в редакції Закону № 2475-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з ч. 1-3 ст. 42 Закону кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

З аналізу вказаних норм Закону №1404-VІІІ слідує, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних вимог під час прийняття оскаржуваних рішень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-262, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 01.11.2021 р.