Справа № 520/6183/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Кухар М.Д.

02 листопада 2021 р.Справа № 520/6183/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

12.04.2021 року позивач Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області (далі стягувач, ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області) звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправними дії начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаблова В.М. щодо винесення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 15.01.2020 року ВП № 60700137 та скасувати зазначену постанову;

- визнати протиправними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кононенка О.М. (далі державний виконавець) щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 17.01.2020 року, винесення постанови про скасування процесуального документу від 17.01.2020 року ВП № 60700137 та скасувати зазначені повідомлення та постанову;

- визнати протиправною бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Розумного С.М. щодо невжиття заходів, передбачених абзацом 4 ч. 3 ст. 74 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон № 1404-VIII), а саме, не визначення своєю постановою порушень вимог Закону № 1404-VIII за результатами виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 2427/20.4.2/-21 від 01.03.2021 року, яким надіслано для розгляду лист Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 12.02.2021 року № 10.0- 057/2/2233-21 та не надання доручення начальнику Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаблову В.М. щодо скасування постанови про скасування процесуального документу від 17.01.2020 року ВП № 60700137, повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 17.01.2020 року та постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 15.01.2020 року ВП № 60700137;

- зобов`язати керівника (начальника) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вжити заходи, передбачені абзацом 4 ч. 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII та надати доручення начальнику Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо скасування постанови про скасування процесуального документу від 17.01.2020 року ВП № 60700137, повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 17.01.2020 року та постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 15.01.2020 року ВП № 60700137.

- зобов`язати керівника (начальника) Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вчинити дії щодо виконання постанови ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 24.06.2019 року № 5.0-116.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заява від 14.11.2019 року № 5.2-057/2/13520-19 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 24.06.2019 року № 5.0-116 була пред`явлена в межах строку, передбаченого спеціальною нормою права п. 7 Порядку накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року № 1177 (далі Порядок № 1177), в межах строку в один рік. А тому, дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кононенка О.М. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 17.01.2020 року, винесення постанови про скасування процесуального документу від 17.01.2020 року ВП № 60700137 є протиправними, що порушують його права.

Також, позивач зазначив, що з моменту звернення 22.11.2019 року до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, на адресу ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області не направлялися постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про арешт коштів боржника, постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження, постанова про скасування процесуального документу.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудовим спорам; виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Як вбачається з виконавчого документа, стягувачем є державний орган - ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, тобто строк пред`явлення до примусового виконання виконавчого документа становить три місяці.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зазначив, що заява про відкриття виконавчого провадження подана стягувачем з пропущенням встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У відповіді на відзив, позивач зазначив, що відповідно до Порядку № 1177, не підлягає виконанню постанова про накладення штрафу, якщо її не було звернуто до виконання протягом одного року з дня прийняття. Зазначений Порядок накладення стягнень за порушення законодавства прав споживачів є спеціальною нормою, що в даному випадку має перевагу та є тим нормативно-правовим актом, яким слід керуватися при визначенні строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року в задоволені вимог адміністративного позову ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що під час проведення перевірки в межах виконавчого провадження від 15.01.2020 року ВП № 60700137, встановлено порушення ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII, оскільки стягувачем пропущено встановлений Законом тримісячний термін пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ Держпродспоживслужба в Харківській області, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і прийняти нове судове рішення, яким в повному обсязі задовольнити вимоги адміністративного позову.

Доводи, наведені позивачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, аналогічні за змістом аргументам, викладеним позивачем в адміністративному позові.

Заперечення на апеляційну скаргу від відповідачів не надходили, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Згідно зі ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 24.06.2019 року постановою ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області № 5.0-116 про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України від 12.05.1991 року № 1023-XII Про захист прав споживачів до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 223.000 грн. (а.с. 10).

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2019 року відкрито провадження у справі № 520/8076/19 за адміністративним позовом ФО-П ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання незаконними та скасування постанов про накладення стягнення, у тому числі постанови № 5.0-116 від 24.06.2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року по справі № 520/8076/19, що набрало законної сили 18.12.2019 року, в задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суду першої та апеляційної інстанцій позивачем не надано даних, які б посвідчували той факт, що судами приймалося рішення про зупинення дії оскаржуваної ФО-П ОСОБА_1 постанови № 5.0-116 від 24.06.2019 року.

Судом також встановлено, що 18.11.2019 року ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області засобами поштового зв`язку на адресу органу державної виконавчої служби скеровано заяву № 5.2-057/2/13520-19 від 14.11.2019 року про примусове виконання постанови від 24.06.2019 року № 5.0-116 про накладення стягнення на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 223.000 грн (т. 1 а.с. 11-14).

Постановою державного виконавця від 25.11.2019 року відкрите виконавче провадження (реєстраційний номер виконавчого провадження: 60700137) по примусовому виконанню постанови ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 24.06.2019 року № 5.0-116 (т. 1 а.с. 15).

Постановою начальника Київського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) Хаблова В.М. від 15.01.2020 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № 60700137 скасована постанова державного виконавця Київського ВДВС від 26.11.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60700137. Державний виконавець Кононенко О.М. зобов`язаний провести дії відповідно до Закону № 1404-VIII (т. 1, а.с. 17-18).

17.01.2020 державний виконавець Київського ВДВС Кононенко О.М. прийняв постанову про скасування процесуального документу, а саме, - постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2019 року в рамках ВП: 60700137 (т. 1, а.с. 23).

15.03.2021 року начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) С. Розумним на адресу ГУ Держспоживслужби в Харківській області скеровано відповідь на звернення останнього (доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.03.2021 року № 2427/20.4.2/-21), в якому позивач повідомлений про підстави скасування постанови державного виконавця від 26.11.2019 року про відкриття виконавчого провадження (ВП ГУ Держспоживслужби в Харківській області) (т. 1, а.с. 20-22).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог адміністративного позову ГУ Держспоживслужби в Харківській області, колегія суддів зазначає, що предметом спору у цій справі, фактично, є питання пропущення або не пропущення ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області строку пред`явлення до виконання постанови про стягнення штрафу, виданої ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, який визначений Порядком № 1177 та Законом № 1404-VIII.

Пунктом 7 Порядок № 1177 унормовано, що постанова про накладення штрафу обов`язкова для виконання суб`єктом господарювання.

У разі невиконання зазначеної постанови сума штрафу стягується в установленому законодавством порядку.

Не підлягає виконанню постанова про накладення штрафу, якщо її не було звернуто до виконання протягом одного року з дня прийняття.

Приписами частини 1 ст. 12 Закону 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Колегія суддів звертає увагу на те, що пунктом 11 Розділу XIII Перехідних положень Закону № 1404-VIII передбачено, що Кабінету Міністрів України з дня набрання чинності цим Законом необхідно прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити прийняття центральними органами виконавчої влади нормативно-правових актів, передбачених цим Законом; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17.10.2002 року № 17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони. Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з ч. 3 ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Частиною 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII унормовано, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області порушено строк пред`явлення до виконання постанови про стягнення штрафу № 5.0-116 від 24.06.2019 року, оскільки Законом № 1404-VIII, який має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України, передбачено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом трьох місяців, а державний виконавець та інші посадові особи органу державної виконавчої служби діяли на підставі та у межах повноважень, що визначені Законом № 1404-VIII, під час прийняття рішення про результати перевірки виконавчого провадження № 60700137, винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, постанови від 17.01.2020 року про скасування процесуального документу. З наведених підстав, колегія суддів не погоджується з думкою позивача про наявність в діях начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) ОСОБА_2 протиправної бездіяльності, яка полягає у невжитті заходів, передбачених абзацом 4 ч. 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII.

Доводи апеляційної скарги означених висновків суду не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 268, 269, 270, 271, 272, 286, 292, 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року, без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст. 327, ч.1 ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц
Постанова у повному обсязі складена і підписана 02 листопада 2021 року.