Справа № 335/11410/21
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., ознайомившись із заявою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про заміну сторони у виконавчому провадженні № 58918211 відкритого з примусового виконання вимоги про сплату боргу №Ю-41 , виданої 18.12.2017 року Правобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про стягнення з ПАТ «Дніпробуд» на користь Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя заборгованість у розмірі 170,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

29.10.2021 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з поданням (заявою) про заміну сторони у виконавчому провадженні № 58918211 відкритого з примусового виконання вимоги про сплату боргу №Ю-41 , виданої 18.12.2017 року Правобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про стягнення з ПАТ «Дніпробуд» на користь Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя заборгованість у розмірі 170,00 грн.,

В обґрунтування своєї заяви, заявник посилається на зміст положень ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), у якій зазначено про можливість заміни сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до приписів ч.2 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якщо подана заява (клопотання, заперечення) є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Частиною 1 ст.379 КАС України, яка міститься в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах», визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 4 ст. 379 передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) поняття «суд, встановлений законом» передбачає розуміння суду, як юрисдикційного органу, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом. ЄСПЛ у рішеннях наголосив, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді («Coeme та інші проти Бельгії» №3249296 та ін., рішення від 22.06.2000, «Gurov проти Молдови» №3645502, рішення від 11.07.2006, «Олександр Волков проти України» №21722/11, рішення від 09.01.2013, «DMD Group A.S. проти Словаччини» №1933403, рішення від 05.10.2010, «Сокуренко і Стригун проти України» №№29458/04 та 29465/04, рішення від 20.07.2007).

Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно практики ЄСПЛ поняття «суд, встановлений законом» передбачає, в тому числі, дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства між собою - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, суб`єктний склад та характер спірних матеріальних правовідносин. Таким критерієм може бути також і пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Так, на відміну від розділу IV КАС України, розділ VI ЦПК України встановлює порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних не тільки з виконанням судових рішень у цивільних справах, а і рішень інших органів (посадових осіб).

Зокрема даний розділ ЦПК України містить ст.442, яка теж регламентує порядок заміни сторони виконавчого провадження.

При цьому, як вбачається з назви розділу Кодексу, в якому міститься дана стаття, положення останньої поширюються не тільки на судові рішення у цивільних справах, а і на рішення інших органів (посадових осіб).

Таким чином, ЦПК України містить пряму вказівку на вид судочинства, зокрема цивільне, в якому слід вирішувати питання щодо заміни стягувача в даному виконавчому написі.

Окрім цього, суд приймає до уваги, що предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції. За загальним правилом основний спосіб розмежування предметної юрисдикції полягає в розмежуванні за видом спірних правовідносин.

Суд звертає увагу, що з 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, у зв`язку з чим слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З прийняттям 15.12.2017 року КАС України у новій редакції змінилась норма статті щодо замінити сторони виконавчого провадження та порядок її розгляду.

Так, частиною першою статті 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, станом, на час розгляду даної заяви Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя згідно ст. 379 КАС України не наділений компетенцією розглядати заяву про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на підставі вимоги про сплату боргу №Ю-41 , виданої 18.12.2017 року Правобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про стягнення з ПАТ «Дніпробуд» на користь Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя заборгованість у розмірі 170,00 грн., оскільки не здійснював розгляд справи як суд першої інстанції.

Редакція частини першої статті 264 КАС України, яка діяла до 15.12.2017 року, дійсно передбачала, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, статтею 379 КАС України станом на час розгляду заяви державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження, не передбачено вирішення адміністративними судами питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, яке відкрито на підставі вимоги про сплату боргу, виданої управлінням Пенсійного фонду України м.Запоріжжя.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення заяви без розгляду.

Одночасно, суд вважає необхідним роз`яснити заявнику, що з 15.12.2017 року розгляд питання про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса врегульовано статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 3, 167, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Повернути без розгляду заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про заміну сторони у виконавчому провадженні № 58918211 відкритого з примусового виконання вимоги про сплату боргу №Ю-41 , виданої 18.12.2017 року Правобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про стягнення з ПАТ «Дніпробуд» на користь Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя заборгованість у розмірі 170,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Апаллонова Ю.В.