Справа № 290/99/21
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 290/99/21 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кірічук М.М.

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

02 листопада 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Шидловського В.Б. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Поліського округу Александрова Олександра Олександровича, Державної екологічної інспекції Поліського округу про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У січні 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Поліського округу Александрова Олександра Олександровича, Державної екологічної інспекції Поліського округу, у якому просив скасувати постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Поліського округу Александрова Олександра Олександровича від 18 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 91-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 153 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що вказана постанова не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, під час прийняття рішення про накладення адміністративного стягнення позивач був позбавлений права користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, до оскаржуваної постанови не додано акту перевірки. Крім цього, адміністративне правопорушення вчинене в період 2018-2019 року, не є триваючим правопорушенням, а тому строк притягнення до відповідальності сплив.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Поліського округу Александрова Олександра Олександровича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 153,00 грн від 18 січня 2021 року №18-2.7.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 91-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрито.

Стягнуто з Державної екологічної інспекції Поліського округу на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 454,00 грн.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено із матеріалів справи, згідно акту від 01 грудня 2020 року №3-2.8 проведено позапланову перевірку щодо дотримання Житомирською обласною організацією УТМР законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, якою, в тому числі, виявлено і порушення з боку Романівської районної організації УТМР, а саме незаконне (з перевищенням лімітів) добування 88 особин зайця - русака в мисливський сезон полювання 2018-2019 років.

У зв`язку з наведеним 18 січня 2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Поліського округу Александровим О.О. складено протокол №006212 стосовно ОСОБА_1 за статтею 91-2 КУпАП, згідно якого в мисливський сезон полювання 2018-2019 років допущено останнім перевищення лімітів та нормативів використання природних ресурсів, а саме незаконне добування 88 особин зайця - русака, (за наявності дозволу добути 151 особину, фактично добуто 239 особин зайця - русака).

Постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Поліського округу Александрова О.О. від 18 січня 2021 року №18-2.7, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 91-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 153,00 грн.

Суть правопорушення полягала у тому, що о 15:10 год. 01 грудня 2020 року актом позапланової перевірки №3-2.8 від 01 грудня 2020 року було зафіксовано, що ОСОБА_1 будучи посадовою особою Головою Романівської РОУТМР Житомирський ОО УТМР допустив перестріл зайця-русака в кількості 88 особин в мисливський сезон полювання 2018-2019 років.

Позивач не погоджуючись із прийнятим рішення, звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем згідно акту від 01.12.2020 №3-2.8 було допущено перевищення лімітів та нормативів використання природних ресурсів, а саме незаконне добування 88 особин зайця русака, в мисливський сезон полювання 2018-2019 років.

При цьому, суд вказав, що адміністративне правопорушення передбачене статтею 91-2 КУпАП не є триваючим, а отже, адміністративне стягнення за його вчинення може бути накладене не пізніше як через два місяці після закінчення вищевказаного сезону полювання. Правопорушення було виявлено в період проведення перевірки з 18.11.2020-01.12.2020, а постанова про накладення адміністративного стягнення винесена 18.01.2021, тобто через рік з моменту вчинення.

Як вбачається зі змісту статті 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, порушено порядок розгляду та вирішення справи, притягнуто позивача до адміністративної відповідальності поза межами строків, встановлених статтею 38 КУпАП, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Державна екологічна інспекція Поліського округу посилаючись на відповідні норми матеріального та процесуального права оскаржила його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Романівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2021 року та постановити нове, яким у задоволенні позовної заяви відмовити.

Апеляційну скаргу представник відповідача мотивує тим, що постанова від 18 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 91-2 КУпАП (перевищення лімітів та нормативів використання природних ресурсів) є законною, винесена на підставі акту від 01 грудня 2020 року №3-2.8 складеного за результатами проведеної позапланової перевірки в період з 18 листопада 2020 року по 01 грудня 2020 року щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства Житомирською обласною організацією Українського товариства мисливців та рибалок. В результаті проведеної перевірки було встановлено, що Романівською районною організацією УТМР в мисливський сезон полювання 2018-2019 років допущено незаконне добування 88 особин зайця - русака, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 91-2 КУпАП.

Позивач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ (стаття 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища, відповідно до статті 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", полягає у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Частиною 1 статті 35 цього ж Закону визначено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього середовища" компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, до якої належить, зокрема: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про екологічну та радіаційну безпеку; г) складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; ґ) пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; и) виконання відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, вод, баластних, зворотних, поверхневих, морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об`єктах, що обстежуються.

Державна екологічна інспекція Поліського округу є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується.

Державна екологічна інспекція Поліського округу здійснює нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання.

Згідно статті 39 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" встановлено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, відповідно до законодавства мають право складати протоколи про порушення правил полювання, інших встановлених цим Законом вимог, розглядати в установленому законодавством порядку справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з добуванням мисливських тварин, порушенням вимог щодо ведення мисливського господарства, у тому числі користування мисливськими угіддями, і накладати адміністративні стягнення.

Права, визначені в пунктах 2-6, 8, 11 та 15 цієї статті, поширюються також на єгерів та посадових осіб користувачів мисливських угідь, уповноважених на охорону державного мисливського фонду (в межах, закріплених за користувачами мисливських угідь).

Права, визначені в пунктах 2, 3, 5 та 15 цієї статті, поширюються також на громадських інспекторів з охорони довкілля та громадських мисливських інспекторів.

Права, визначені в пунктах 2-6, 8, 14 та 15 цієї статті, поширюються також на державних районних мисливствознавців, головних лісничих, лісничих, головних мисливствознавців та мисливствознавців держлісгоспів, інших державних лісогосподарських підприємств, а також державних лісомисливських та державних мисливських господарств.

Положеннями статті 91-2 КУпАП передбачено за перевищення лімітів та нормативів використання природних ресурсів встановлена адміністративна відповідальність. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 91-2 КУпАП, полягає у перевищенні затверджених лімітів та нормативів використання природних ресурсів.

За загальним правилом, відповідно до вимог статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наказом Міністерства охорони природного середовища України 05 липня 2004 року затверджена Інструкція з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення №264, яка встановлює порядок складання протоколу та необхідні дані, які вносяться до нього та є обов`язковими складовими, що в наступному служить для законного та правильного накладення адміністративного стягнення на винну особу (розділ II Інструкції).

Положеннями підпункту 2.4 пункту 2.8 Розділу ІІ Інструкції №264 передбачено, що при складанні Протоколу вказується частина статті та стаття КУпАП, згідно з якою наступає адміністративна відповідальність за вчинені протиправні дії.

У Протоколі обов`язково зазначаються: дата і місце його складання (число, місяць і рік складання Протоколу, найменування населеного пункту, де його складено); посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала Протокол; відомості про особу порушника, а саме: прізвище, ім`я, по батькові; число, місяць, рік та місце народження; сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації); фактичне місце проживання (поштова адреса); місце роботи (повна назва підприємства без застосування абревіатур та його поштова адреса) або навчання особи, а якщо особа не працює, то про це робиться відмітка; відомості щодо заробітної плати (у разі наявності інформації); посада особи, що вчинила порушення (для посадових осіб); паспорт (серія, номер, ким і коли виданий) або інший документ, що посвідчує особу; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Суть правопорушення повинна бути описана таким чином, щоб вона найточніше відповідала термінології, що вживається у законах України, які передбачають відповідальність; нормативно-правові акти, які передбачають відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо); прізвища, ім`я та по батькові, адреси свідків, якщо вони є. У Протоколі може зазначатися як домашня адреса, так і адреса службової особи або контактний телефон, за яким їх можна викликати; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи (відомості про наявність актів обстеження підприємств, установ, організацій і об`єктів, відмітки про наявність документів та речей, які слугують доказами в справі, тощо); заподіяна матеріальна шкода (у разі наявності); відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляра Протоколу. При складанні Протоколу органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 277 КУпАП та пункту 3.2. Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Зазначені положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

При цьому, адміністративне правопорушення, передбачене статтею 91-2 КУпАП, не належить до категорії справ, в яких стягнення накладаються на місці їх вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дотримання наведених правил є передумовою належного розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто в порядку передбаченому КУпАП.

Як встановлено з матеріалів справи, 18 січня 2021 року державним інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення вчинене позивачем, в якому вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16-00 год. 18 січня 2021 року.

При цьому, того ж дня 18 січня 2021 року державним інспектором складено постанову №18-2.7. про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Водночас, статтею 268 КУпАП визначено, що винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 91-2 КУпАП, одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення є неправомірним та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протягом одного дня постанови та протоколу унеможливило вчинення позивачем будь-яких підготовчих дій для захисту своїх прав та інтересів під час провадження у справі (збір та підготовка доказів, залучення захисника, перекладача тощо), що суперечить нормам законодавства.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

- особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

- вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

- вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

- вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

- адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Положеннями частини 2, 3 статті 7 КУпАП України передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Такі порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності є суттєвими, оскільки фактично обмежили позивача повноцінно приймати участь у розгляді адміністративної справи, захищати свої права та інтереси, користуватися професійною правничою допомогою, адже насамперед позивачу не було надано достатньо часу для підготовки свого захисту.

Відповідно до акту, складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 01 грудня 2020 року №3-2.8, кількість добування мисливських тварин здійснюється на підставі лімітів та пропускної спроможності на сезон полювання. Проекти лімітів та пропускна спроможність погоджується Житомирським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Житомирською обласною державною адміністрацією. Вказано, що згідно журналу обліку добутої хутрової дичини Романівською районною організацією УТМР в мисливський сезон полювання 2018-2019 років добуто 239 особин зайця-русака, а пропускна спроможність мисливських угідь на даний сезон полювання передбачає добування зайця-русака не більше 151 особини. Враховуючи вищезазначене Романівською районною організацією УТМР Житомирської обласної організації УТМР допущено незаконне добування 88 особин зайця-русака який відноситься до державного мисливського фонду, що наданий у користування Житомирській обласній організації УТМР.

18 січня 2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Поліського округу Александровим О.О. складено протокол №006212 стосовно ОСОБА_1 за статтею 91-2 КУпАП, згідно якого в мисливський сезон полювання 2018-2019 років допущено останнім перевищення лімітів та нормативів використання природних ресурсів, а саме незаконне добування 88 особин зайця.

Постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Поліського округу Александрова О.О. від 18 січня 2021 року №18-2.7, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 91-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 153,00 грн.

При цьому, частиною 1 статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Триваючі правопорушення характеризуються тим, що починаються з певної протиправної дії або бездіяльності та здійснюються в подальшому безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Початковим моментом такого діяння у даній справі є допущення перевищення лімітів добування зайців у кількості 88 особин у полювальний сезон 2018-2019 років.

Отже, у зв`язку із здійсненням безперервного порушення закону протягом мисливського сезону дане правопорушення є триваючим, адже продовжувалось з моменту перевищення лімітів використання природних ресурсів та тривало до закінчення полювального сезону 2018-2019 років.

А тому, адміністративне стягнення за його вчинення могло бути накладене у термін не пізніше як через два місяці після закінчення мисливського сезону полювання 2018-2019 років.

Як свідчать матеріали справи, правопорушення було виявлено в період проведення перевірки 18.11.2020-01.12.2020 та постанова про накладення адміністративного стягнення винесена 18.01.2021, тобто через рік після закінчення мисливського сезону полювального 2018-2019 років.

Відтак, колегія суддів доходить висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, порушено порядок розгляду та вирішення справи, адже притягнуто позивача до адміністративної відповідальності поза межами строків, встановлених статтею 38 КУпАП, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Це означає, oj за спливом цього строку суддя або орган, що наділений правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, не вправі з`ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною чи визнавати її невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення.

Відтак з огляду на сплив визначених законом строків притягнення позивача до відповідальності оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для скасування постанови державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Поліського округу Александрова Олександра Олександровича від 18 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 91-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 153 гривні.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до вимог статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу залишити без задоволення, а рішення Романівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 листопада 2021 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Шидловський В.Б. Капустинський М.М.