Справа № 500/915/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/915/21

21 жовтня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В. за участю:

секретаря судового засідання Галінська А.В.

представника позивача Петренко Т.Б.

представника відповідача Товстуха Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Тернопількомунінвест" до Північного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Тернопількомунінвест" (надалі, позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Північного офісу Держаудитслужби (надалі, відповідач), в якому просило, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, визнати протиправним та скасувати висновок Північного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу закупівлі від 09.02.2021 №48.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Тернопількомунінвест» не погоджується з висновком відповідача, вважаючи вказаний висновок протиправним, прийнятим відповідачем без врахування фактичних обставин здійснення закупівлі послуги, та зазначає, що додаткова угода від 30.12.2020 №1 до договору від 23.11.2020 року № 111, якою змінено терміни строку дії договору укладена без порушенням частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII. Позивач вважає, що відповідач перевищив повноваження, визнаючи укладений з ТОВ «Будівельна компанія «ВАЛК» договір нікчемним та зобов`язанням про розірвання договору.

Ухвалою суду від 09.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у справі призначено на 05.04.2021 о 10:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне. Вказав, що під час моніторингу проаналізовано: річний план закупівель на 2020 рік, оголошення про проведення відкритих торгів, тендерну документацію, затверджену рішенням тендерного комітету від 19.03.2020, № 27 зі змінами (далі - ТД), протокол продовження терміну розгляду тендерних пропозицій від 22.05.2020 № 134, протокол розгляду тендерних пропозицій від 12.06.2020 №179, реєстр отриманих тендерних пропозицій, тендерні пропозиції ОАО «ДСТ № 4 г.Брест», ТОВ «ПБС», Повідомлення про намір укласти договір від 15.06.2020, договір від 27.07.2020 № 01.2/8/20, додаткові угоди до договору від 28.07.2020 № 79/20, від 23.11.2020 № 178/20, від 09.12.2020 № 218/20, від 30.12.2020 № 312/20, рішення Постійно діючої адміністративної колегії АМКУ від 23.04.2020 №7825-р/пк-пз та від 15.07.2020 № 13719-р/пк-пз, пояснення Замовника від 05.02.2021 та 12.02.2021. Також зазначив, що додатковою угодою від 30.12.2020 №1 внесено зміни до договору від 23.12.2020 № 111 в частині продовження строку дії договору до 31.12.2021; згідно п. 12.1 договору від 23.12.2020 № 111, укладеного Замовником з Переможцем, строк дії договору до 31.12.2020. Вважає, що Замовником документально не підтверджено об`єктивних причин та обставин щодо продовження строку виконання робіт на 1 календарний рік, до 31.12.2021, Отже, додаткова угода від 30.12.2020 №1 до договору від 23.12.2020 № 111, якою змінено терміни строку дії договору без документально підтверджених обставин, укладена з порушенням частини п`ятої статті 41 Закону № 922- VIII. Просить врахувати, що пунктом 4 розділу 6 ТД зазначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі та визначено перелік істотних умов, а саме: обсяг закупівлі, сума договору, строк дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг.

Ухвалою суду від 05.04.2021 розгляд справи відкладено до 13.04.2021 о 12:00 год.

13.04.2021 розгляд справи відкладено до 12.05.2021 о 09:30 год. у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному.

12.05.2021 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні оголошено перерву до 01.06.2021 о 11:00 год.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив аналогічні доводи, що і в позовній заяві.

Ухвалою суду від 01.06.2021 розгляд справи відкладено до 05.07.2021 о 12:00 год.

Ухвалою суду від 03.06.2021 постановлено підготовче засідання у справі №500/915/21, призначене на 05.07.2021 о 12:00 год. провести в режимі відеоконференції.

05.07.2021 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні в режимі відеоконференції оголошено перерву до 19.07.2021 о 14:30 год.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що відповідачем у відзиві на позовну заяву надано беззаперечні докази наявності порушень Замовником частин п`ятої ст.41 та частин першої ст.43 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-УІІІ під час проведення предмету закупівлі "Реконструкція приймального відділення в терапевтичному корпусі №4 з добудовою діагностичного блоку КНП "Тернопільська університетська лікарня ТОР в м.Тернополі" по вул.Клінічній, 1 11370450UAH, ДК 021:2015:45454000-4". Вважає, що Замовником документально не підтверджено об`єктивних причин та обставин щодо продовження строку виконання робіт на 1 календарний рік до 31.12.2021. Просить врахувати, що відповідно до частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

19.07.2021 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні в режимі відеоконференції постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 03.08.2021 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 03.08.2021 розгляд справи відкладено до 16.09.2021 о 14:30 год.

Ухвалою суду від 15.09.2021 відмовлено у задоволенні заяви представника Північного офісу Держаудитслужби про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

16.09.2021 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 04.10.2021 до 14:30 год.

04.10.2021 у відкритому судовому засіданні розгляд справи відкладено до 21.10.2021 о 14:30 год.

Ухвалою суду від 19.10.2021 постановлено судове засідання у справі №500/915/21, призначене на 21.10.2021 о 14:30 год. провести в режимі відеоконференції.

21.10.2021 у відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову повністю з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що відповідачем проведено моніторинг закупівлі "Реконструкція приймального відділення в терапевтичному корпусі №4 з добудовою діагностичного блоку КНП "Тернопільська університетська лікарня" ТОР в м.Тернополі по вул.Клінічній, 1, код ДК 021:2015:-45454000-4-Реконструкція), очікувана вартість 11370450,00 грн.

Підставою для здійснення моніторингу стали виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації оприлюдненій в електронній системі закупівель.

Після цього, відповідачем складено Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі від 09.02.2021 №48, яким встановлено порушення частини п`ятої ст.41 та частини першої статті 43 Закону №922-УІІІ.

За результатами розгляду питання дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель при визначенні предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, оприлюдненні інформації щодо закупівлі, відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону №922-УІІІ, розгляду тендерної пропозиції, своєчасності укладання договору про закупівлю та його оприлюднення - порушень не встановлено.

Також, як вбачається з пункту 3 Висновку, з огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтею 2 та 5 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Північний офіс Держаудитслужби зобов`язує здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законодавством порядку, зокрема розірвати договір та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, або аргументовані заперечення до висновку або інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.

Не погодившись з оскарженим Висновком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, регламентуються Законом України "Про публічні закупівлі" (далі, Закон N 922-УІІІ).

Статтею 5 Закону №922-VIII визначено принципи здійснення публічних закупівель та недискримінація учасників. Так, закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Частиною першою статті 8 Закону №922-VIII визначено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі, органи державного фінансового контролю).

Згідно з частиною шостою статті 8 Закону №922-VIII, за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

У висновку обов`язково зазначаються, серед іншого, опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі; зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель (частина сьома статті 8 Закону №922-VIII).

Також, пункт 4 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачає продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Як слідує з матеріалів справи, замовником прийнято рішення продовжити строк дії договору та виконання зобов`язань шляхом укладення Додаткової угоди від 30.12.2020 № 1 до договору від 23.12.2020 року №111. Повідомлення оприлюднено в інформаційно - телекомунікаційній системі закупівель Prozorro в розділі "Зміни до договору" у визначений Законом України "Про публічні закупівлі строк.

30.12.2021 надійшов лист № 58 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія ВАЛК" (Підрядник по договору), в якому останній зазначав, що у зв`язку з впровадженням вимушених заходів щодо зменшення ризиків зараження колективу коронавірусом (COVID-19), а саме перебування декількох будівельних бригад на самоізоляції, виникла неможливість вчасного завершення робіт в повному об`ємі.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, розглянувши вищезазначений лист та беручи до уваги обставини, що склалися було прийнято рішення про укладання додаткової угоди до договору на продовження строку його дії, без зміни вартості, до 31 грудня 2021 року.

Замовником продовжено строк дії договору на підставі пункту 4 частини п`ятої ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме: «продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі». Оскільки, Закон України «Про публічні закупівлі» не містить визначення поняття «документально підтверджених об`єктивних обставин» та переліку документів, що їх підтверджують, вважаємо лист від ТОВ «БК ВАЛК» документом, в якому зазначено об`єктивні обставини для продовження терміну дії договору.

Водночас, як вбачається зі змісту листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю» від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 в якому зазначено наступне: «...форма документального підтвердження об`єктивних обставин Законом не визначена, оскільки вона залежить саме від обставин, що спричинили продовження строку дії договору про закупівлю та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг. Тому, замовник самостійно визначає форму документального підтвердження таких обставин з дотриманням законодавства».

Крім цього, згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Так, тендерною документацією та частиною першою ст. 41 Закону №922 передбачено, що «Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про публічні закупівлі».

Згідно частини четвертої ст. 41 Закону №922, передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

У відповідності до пункту 4 частини п`ятої ст.41 Закону №922, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Поряд з цим, частиною першою ст.43 Закону №922 передбачено, що Договір про закупівлю є нікчемним у разі: 1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону; 2) укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону; 3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону; 4) укладення договору з порушенням строків, передбачених частинами п`ятою і шостою статті 33 та частиною сьомою статті 40 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.

Відповідно до частини третьої ст. 180 ГК України, при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Поряд з цим, ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У свою чергу, підстави для зміни або розірвання договору зазначені в ст. 651 ЦК України. Порядок зміни та розірвання господарських договорів передбачений ст. 188 ГК України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що ст. 41 Закону №922 встановлено імперативну норму щодо можливості зміни істотних умов договору про закупівлю виключно у випадках, передбачених цією статтею Закону. Водночас у випадку зміни умов договору про закупівлю, які не є істотними, сторони керуються Цивільним та Господарським кодексами України.

За наведених вище обставин, суд вважає, що Замовник правомірно уклав додаткову угоду, якою змінено строк дії договору з документальним підтвердженням об`єктивних причин та обставин без порушень Закону України «Про публічні закупівлі».

Таким чином, суд вважає, що замовник правомірно уклав додаткову угоду, якою змінено строк дії договору з документальним підтвердженням об`єктивних причин та обставин без порушень Закону України «Про публічні закупівлі».

Крім цього, суд зазначає, що ні Закон України «Про публічні закупівлі», ні Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» не визначає повноваження відповідача зобов`язувати за результатом здійсненого моніторингу закупівлі її замовника вчиняти дії по припиненню зобов`язань за договором на закупівлю.

Такі повноваження відсутні і у статтях 2, 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», на які здійснено посилання у 3 констатуючої частини оскаржуваного висновку.

Крім цього, суд зазначає, що статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

При цьому, відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

То ж, суд вважає, що розірвання укладеного із переможцем процедури можливе лише за взаємною згодою сторін.

Поряд з цим, на думку суду, у відповідача у спірному випадку відсутні повноваження щодо зобов`язання позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законодавством порядку, зокрема розірвати укладений договір.

Конституційний Суд України у Рішенні від 25 січня 2012 року № З-рп/2012 (справа № 1-11/2012) зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який серед іншого означає, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею. Додержання принципу пропорційності означає необхідність дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення (ст. 2 КАС України).

Отже, на думку суду, оскаржуваний висновок Північного офісу Держаудитслужби не відповідає критерію «пропорційності», оскільки вимога розірвати договір з переможцем публічної закупівлі ТОВ «Будівельна компанія «ВАЛК»», який сумлінно виконується сторонами, може призвести до безпідставного порушення майнових прав господарюючих суб`єктів - сторін договору.

Так, за змістом правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду від 05.03.2020 у справі №640/467/19, Верховний суд в своїй постанові зазначив: можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити уповноваженій особі Замовника для усунення порушень. Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства. Зазначене є порушенням вимог закону в частині змісту висновку як акта індивідуальної дії. Верховний Суд визнає, що зобов`язальний характер вимоги щодо усунення правопорушення свідчить про встановлення цього порушення, так і визначення імперативного обов`язкового способу його усунення.

Аналіз наведеного дає підстави вважати, що таке зобов`язання, зазначене у висновку контролюючого органу не містить інших конкретних заходів до виконання, тобто є неконкретизованим, в цій частині висновку не встановлено спосіб його виконання; не містить визначення переліку дій, які саме необхідно вчинити позивачу, які заходи слід вжити задля усунення порушень, а також таке формулювання виключає можливість відстежити виконання визначеного зобов`язання.

Суд вважає, що можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити уповноваженій особі замовника для усунення порушень. Спонукання позивача самостійно визначити, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства. Зазначене є порушенням вимог закону в частині змісту висновку як акту індивідуальної дії. Зобов`язальний характер вимоги щодо усунення правопорушення свідчить про встановлення цього порушення, так і визначення імперативного обов`язкового способу його усунення.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом ухвалення рішення про визнання протиправним та скасування оскаржуваного висновку Північного офісу Держаудитслужби.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Висновок Північного офісу Держаудитслужби від 09.02.2021 №48.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північного офісу Держаудитслужби на користь Комунального підприємства "Тернопількомунінвест" 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 01 листопада 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач - Комунальне підприємство "Тернопількомунінвест" (місцезнаходження: вул. Київська, 3А, м. Тернопіль,46017 );

відповідач - Північний офіс Держаудитслужби (місцезнаходження:вул. Січових Стрільців, 18, м. Київ 53,04053 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.