Справа № 500/584/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 500/584/21 пров. № А/857/15270/21

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

за участі позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Пономаренко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2021 року (рішення ухвалене у м. Тернопіль судом у складі головуючого судді Подлісної І.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України третьої особи Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства соціальної політики України, Національної соціальної сервісної служби України, третьої особи Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що з 25.10.2006 він перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради в позачерговому списку за № 221, в контрольному списку ЧАЕС 1 категорії за №15, складом сім`ї 4 особи, про що свідчить відповідь на адвокатський запит від 17.08.2017. Для відновлення своїх прав, встановлених вищенаведеними законодавчими актами ОСОБА_1 звернувся до Національної соціальної сервісної служби України із заявою про перерахування коштів на рахунок Тернопільської обласної державної адміністрації для придбання житла ОСОБА_1 в сумі 2 000 000,00 грн. 13.01.2021 позивач отримав від Національної соціальної сервісної служби України відповідь, в якій зазначено, що у виплаті компенсації йому відмовлено на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», всі призначення за цією бюджетною програмою було знято. Просив позов задоволити.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , є інвалідом другої групи, інвалідність пов`язана з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС.

З 25.10.2006 позивач перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради в позачерговому списку за № 221, в контрольному списку ЧАЕС 1 категорії за №15, складом сім`ї 4 особи, про що свідчить відповідь на адвокатський запит від 17.08.2017 року.

Для відновлення своїх прав, встановлених вищенаведеними законодавчими актами, ОСОБА_1 звернувся до Національної соціальної сервісної служби України.

Позивач 13.01.2021 отримав від Національної соціальної сервісної служби України відповідь, в якій зазначено, що у виплаті компенсації йому відмовлено на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», всі призначення за цією бюджетною програмою було знято.

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.03.1993 року ОСОБА_1 є ліквідатор аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалід 2 групи, а тому має право на отримання житла по переселенню протягом одного року з дня подання заяви, згідно п.10 ст.20 Закону України "Про постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У зв`язку з бездіяльністю відповідача, а саме не виконанням посадовими особами відповідача своїх управлінських функцій у сфері забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на час звернення до суду ОСОБА_1 житло не отримав. У зв`язку з чим, він вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти на придбання житла.

Не погодившись із незаконною відмовою Національної соціальної сервісної служби України про перерахування коштів на рахунок Тернопільської обласної державної адміністрації для придбання житла ОСОБА_1 в сумі 2 000 000,00 грн. позивач вважає її такою, що порушує його конституційні права.

Надання житлових приміщень громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, забезпечується відповідно до Житлового кодексу УРСР (далі - Кодекс) та Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради Професійних Спілок від 11.12.1984 №470 (далі - Правила обліку), і належить до компетенції органів місцевого самоврядування.

Згідно статті 40 Кодексу громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною 2 цієї статті, зокрема, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Відповідно до статті 43 Кодексу передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку, потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються. в порядку черговості та з їх числа складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Чинним законодавством не встановлено строк, у який особи, повинні бути забезпечені житлом переважно перед іншими громадянами, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень на підставі статті 46 Кодексу.

Згідно статті 20 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі -- Закон) особам, віднесеним до категорії 1, надається гарантована державою пільга з позачергового забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Видатки на соціальний захист і соціальне забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - постраждалі громадяни), фінансуються в межах коштів, передбачених законами про Державний бюджет України на відповідні роки, тобто виконання Закону повністю залежить від фінансових ресурсів дохідної частини державного бюджету.

У 2013 році видатки на забезпечення житлом постраждалих громадян проводилися за бюджетною програмою Міністерства надзвичайних ситуацій КПКВК 3201200 „Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до Указу Президента України від 02.09.2013 № 472 „Про внесення змін до Указів Президента України від 6 квітня 2011 р. № 389 та № 397 функції із забезпечення житлом постраждалих громадян було покладено на Мінсоцполітики.

У 2014 році фінансування видатків для забезпечення житлом постраждалих громадян у тому числі погашення кредиторської заборгованості, планувалося проводити в межах призначень у сумі 300 млн грн, передбачених Мінсоцполітики за бюджетною програмою КПКВК 2501100 „Забезпечення житлом інвалідів війни, воїнів-інтернаціоналістів, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідів по зору та слуху, військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, для відселення їх із закритих та віддалених від населених пунктів військових гарнізонів. Однак відповідно до Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік всі призначення за вказаною бюджетною програмою було знято.

Державним бюджетом України на 2014-2021 роки не було передбачено видатки для забезпечення житлом постраждалих громадян.

Під час формування бюджетних запитів до проектів Державного бюджету на відповідні роки, Мінсоцполітики подавало пропозиції щодо необхідного обсягу видатків для забезпечення житлом постраждалих громадян, які не були враховані.

Відтак, придбання житла, зокрема, для постраждалих громадян, які перебувають на обліку в органах місцевого самоврядування та потребують поліпшення житлових умов, може бути вирішене в разі передбачення відповідних бюджетних видатків у державному бюджеті на зазначені цілі.

Згідно статті 20 Бюджетного кодексу України бюджетні програми формуються головними розпорядниками бюджетних коштів під час Підготовки пропозицій до бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету) та складання бюджетного запиту з урахуванням планів діяльності, на середньостроковий період, прогнозних та програмних документів економічного і соціального розвитку.

Пунктом 1 статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

За бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно- правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету (в тому числі за бюджетними програмами, вперше визначеними законом про Державний бюджет України) та забезпечують їх затвердження протягом 30 днів з дня набрання чинності законом про Державний бюджет України.

За рішенням Кабінету Міністрів України (у формі протокольного рішення) порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з Міністерством фінансів України. Про затвердження таких порядків інформується Комітет Верховної Ради України з питань бюджету.

Порядок використання бюджетних коштів має містити, зокрема: цілі та напрями використання бюджетних коштів; відповідального виконавця бюджетної програми, підстави та/або критерії залучення одержувачів бюджетних коштів до виконання бюджетної програми; завдання головного розпорядника бюджетних коштів, розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (одержувачів бюджетних коштів), що забезпечують виконання бюджетної програми, з визначенням порядку звітування про її виконання (у тому числі щодо результативних показників) та заходів впливу у разі її невиконання.

Відтак, Мінсоцполітики є розпорядником бюджетних коштів, а головним виконавцем - Обласні державні адміністрації.

Згідно пункту 2.15. Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309, зареєстровано в Міністерстві бюджетних коштів про оплату бюджетних зобов`язань та бюджетних фінансових зобов`язань, які були зареєстровані в органах Казначейства та залишились не оплаченими на кінець минулого бюджетного періоду, органами Казначейства такі зобов`язання відображаються в обліку у поточному бюджетному періоді на підставі поданого розпорядником бюджетних коштів Реєстру та/або Реєстру фінансових зобов`язань і відповідних підтвердних документів.

Бюджетні фінансові зобов`язання за загальним фондом, які залишились не оплаченими на кінець минулого бюджетного періоду (бюджетна кредиторська заборгованість) та обліковуються органами Казначейства за бюджетними програмами, за якими відсутні бюджетні асигнування або обсяг бюджетної кредиторської заборгованості перевищує бюджетні асигнування відповідно до встановлених законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) на. поточний бюджетний період та/або переданих в установленому порядку бюджетних призначень, відображаються в обліку органами Казначейства у поточному бюджетному періоді після прийняття рішення головним розпорядником бюджетних коштів за погодженням з Міністерством фінансів України (місцевим фінансовим органом) щодо визначення бюджетної програми за загальним та/або спеціальним фондами, в межах бюджетних асигнувань якої будуть оплачені бюджетні фінансові зобов`язання, на підставі поданого розпорядником бюджетних коштів Реєстру та/або Реєстру фінансових зобов`язань і відповідних підтвердних документів.

Відповідно до пункту 36 Правил обліку виконавчі комітети місцевих рад, підприємства, установи, організації щороку визначають кількість новозбудованої і вивільнюваної жилої площі для надання жилих приміщень громадянам поза чергою, першочергово та в порядку загальної черги.

Надання житла громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, проводиться за наявності вільних житлових приміщень у житловому фонді відповідних місцевих рад, якими цих громадян узято на квартирний облік, та відповідного фінансування будівництва (придбання) житла для таких громадян.

Згідно статей 30 і 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження стосовно сприяння розширенню житлового будівництва, надання громадянам, які мають потребу в житлі, допомоги в його будівництві, в отриманні кредитів, у тому числі пільгових, і субсидій для будівництва чи придбання житла та організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту жилих будинків належать до власних повноважень виконавчих органів місцевих рад.

Відповідно до статті 63 Закону витрати, пов`язані з реалізацією цього Закону, фінансуються за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно зі статтею 71 Бюджетного кодексу України на соціально-економічний розвиток регіонів, виконання інвестиційних проектів, будівництво і придбання житла окремим категоріям громадян відповідно до законодавства спрямовуються капітальні видатки бюджету розвитку місцевих бюджетів.

Відповідно до статті 91 цього Кодексу видатки на програми підтримки будівництва (реконструкції) житла для окремих категорій громадян належать до видатків місцевих бюджетів, що можуть проводитись з усіх місцевих бюджетів. Таким чином, для забезпечення житлом постраждалих громадян можуть залучатися кошти з місцевих бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Нацсоцслужба відповідно до підпункту 19 пункту 4 Положення про Національну соціальну сервісну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 783, проводить аналіз забезпечення житлом, зокрема, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, позивача буде забезпечено житлом у порядку черговості в разі надходження коштів з державного бюджету або за наявності вільного житлового фонду у Тернопільській міській раді.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що надання ОСОБА_1 житла поза чергою порушить конституційні права та інтереси інших постраждалих громадян, які потребують покращення житлових умов і яких взято на облік для забезпечення житлом раніше.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2021 року у справі №500/584/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 03.11.2021