Справа № 500/5481/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5481/21

03 листопада 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якій просить:

визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з червня 1984 року по 1998 рік у колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Іскра", селянської спілки "Воля", товаристві з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області та періоду навчання у Львівському технічному училищі 31 міста Львова з 01.09.1978 по 26.07.1979;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з червня 1984 року по 1998 рік у колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Іскра", селянської спілки "Воля", товаристві з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області та періоду навчання у Львівському технічному училищі 31 міста Львова з 01.09.1978 по 26.07.1979 та призначити пенсію по віку відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", провівши перерахунок пенсії з 01.05.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зі заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідач відмовив у призначенні такої пенсії, мотивуючи відсутністю достатнього стажу роботи. Однак до страхового стажу позивача зараховано не всі періоди, зокрема періоди роботи з червня 1984 року по 1998 рік у колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Іскра", селянської спілки "Воля", товаристві з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області та період навчання у Львівському технічному училищі 31 міста Львова з 01.09.1978 по 26.07.1979, у зв`язку з тим, що в наданих документах ім`я та по батькові позивача не відповідає паспортним даним. Беручи до уваги те, що факт роботи та навчання ОСОБА_1 у вказані періоди підтверджується відомостями трудової книжки, архівними довідками, атестатом, формальні неточності у яких не можуть бути підставою для обмеження у реалізації конституційного права на соціальний захист, позивач вважає відмову в призначені пенсії протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 21.09.2021 подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що страховий стаж позивача становить 20 років 02 місяці 01 день, що є меншим за необхідний 28 років, а отже для призначення пенсії за віком на даний час підстав немає. За результатами розгляду документів поданих до заяви, до страхового стажу не враховано період з 1984 по 1998, оскільки в довідці від 31.08.2020 №1318 про роботу у колгоспі "Зоря комунізму" ім`я та по батькові особи не відповідає паспортним даним, а також період з 01.09.1978 по 25.07.1979, оскільки по батькові в атестаті від 26.07.1979 №221 не відповідає паспортним даним. Водночас призначити пенсію з 01.05.2021 є неможливим, оскільки позичу виповнилось 60 років 30.04.2021, а до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 звернувся 04.08.2021, тобто з пропуском трьох місячного строку. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач наголошує, що не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. Заперечення відповідачем права позивача виходу на пенсію з 01.05.2021 є незаконним і не обґрунтованим, адже заява про призначення пенсії за віком в органи пенсійного фонду була подана 27.05.2021, яка зареєстрована за №1299, про що зазначено у відмові Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 08.06.2021 №1900-0207-8/17277.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-5), протягом трудової діяльності працював на різних посадах, що підтверджується відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 25.05.1984 (а.с.11-12).

Зокрема, згідно з записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , останній 01.03.1985 був прийнятий на роботу шофером у господарство (колгосп "Зоря комунізму", колгосп "Іскра", селянська спілка "Воля"), 03.07.1997 переведений в товариство з обмеженою відповідальністю "Воля" у зв`язку з реорганізацію спілки, з якої звільнений у зв`язку з реформуванням 31.03.2000.

На підставі книги облік розрахунків по оплаті праці колгоспу "Зоря комунізму", колгоспу "Іскра", селянської спілки "Воля", товариства з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області за 1984-2000 роки, книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника №5, особового рахунку12, Гусятинським трудовим архівом 31.08.2020 видано довідку №1317 про трудовий стаж ОСОБА_1 (так у документах), 1961 року народження, у колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Іскра", селянської спілки "Воля", товаристві з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області з червня 1984 року березень 2000 року (а.с.14).

Відповідно до архівної виписки №1318, виданої 31.08.2020 Гусятинським трудовим архівом, у документах архівного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області містяться відомості про роботу ОСОБА_1 (так у документах) у колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Іскра", селянської спілки "Воля", товаристві з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області за 1984-2000 роки, в якій вказано: встановлений мінімум людиноднів, кількість відпрацьованих людиноднів за рік та нарахована зарплата за рік (а.с.13).

Також Гусятинським трудовим архівом 31.08.2020 видано довідку №1313 про заробітну плату позивача за 1986-1991 роки, який у документах архівного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області вказаний як " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_1 " (а.с.15).

Водночас, як слідує з атестата №221 від 25.07.1979 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 вступив в Львівське технічне училище 31 міста Львова, яке закінчив 25.07.1979 (а.с.8).

Державним навчальним закладом "Львівське вище професійне училище побутового обслуговування" 13.08.2021 за №198 видано архівну довідку №27-уч про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчався у технічному училищі №31 міста Львова (форма навчання денна) з 01.09.1978 по 25.07.1979, видано атестат №221 (а.с.21).

Позивач 27.05.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 08.06.2021 №1900-0207-8/17277 (а.с.38) позивачу відмовило у призначенні пенсії, оскільки страховий стаж становить 17 років 10 місяців 28 днів, що є меншим за необхідний 28 років. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не враховано: період з 01.09.1978 по 26.07.1979, оскільки по батькові в атестаті від 26.07.1979 №221 не відповідає паспортним даним; період з 16.05.1980 по 18.05.1982, оскільки прізвище в військовому квитку від 11.05.1980 № НОМЕР_2 не відповідає паспортним даним; період з 1984 по 1998, оскільки в довідці від 31.08.2020 №1318 по батькові особи не відповідає паспортним даним.

Повідомило, що для зарахування періоду 01.09.1978 по 26.07.1979 необхідно надати довідку про навчання за денною формою навчання, з 16.05.1980 по 18.05.1982 уточнюючу довідку про період проходження військової служби, з 1984 по 1998 уточнюючу довідку про членство в колгоспі (встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві), видану на підставі первинних документів за час виконання роботи, довідку про перейменування, копії первинних документів.

Надалі, за результатами звернення позивача 04.08.2021, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 10.08.2021 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №70, оскільки страховий стаж становить 20 років 02 місяці 04 дні, що є меншим за необхідний 28 років. За доданими документами до страхового стажу не враховано: період навчання з 01.09.1978 по 25.07.1979, оскільки ім`я та по батькові в атестаті від 26.07.1979 №221 не відповідає паспортним даним, для зарахування необхідно надати довідку про період та форму навчання; період з 1984 по 1998, оскільки в довідці від 31.08.2020 №1318 про роботу у колгоспі "Зоря комунізму" ім`я та по батькові заявника не відповідає паспортним даним (а.с.17). Про відмову у призначенні пенсії позивачу повідомлено листом від 17.08.2021 №1900-0207-8/24307 (а.с.16).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

За змістом ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Приписами ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Водночас, п."д" ч.3 вказаної статті передбачено, що до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).

Згідно з п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Отже, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

При цьому, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

За приписами п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162, які узгоджуються з нормами п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захист від 29.07.1993 року №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З матеріалів справи видно, що спірні період роботи з червня 1984 року по 1998 рік у колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Іскра", селянської спілки "Воля", товаристві з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області та періоду навчання у Львівському технічному училищі 31 міста Львова з 01.09.1978 по 25.07.1979 підтверджується відомостями трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 25.05.1984, архівними довідками Гусятинського трудового архіву від 31.08.2020 №1317 про трудовий стаж, №1318, №1319 про заробітну плату, атестатом від 26.07.1979 №221, архівною довідкою Державного навчального закладу "Львівське вище професійне училище побутового обслуговування" від 13.08.2021 №19.

Відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу вказаних періодів, відповідач послався на те, що ім`я та по батькові заявника в атестаті від 26.07.1979 №221 та в довідці від 31.08.2020 №1318 про роботу у колгоспі "Зоря комунізму" не відповідає паспортним даним.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи у довідці.

Невідповідність імені та по батькові позивача у документах, наданих на підтвердження періоду роботи з червня 1984 року по 1998 рік у колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Іскра", селянської спілки "Воля", товаристві з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області та періоду навчання у Львівському технічному училищі 31 міста Львова з 01.09.1978 по 25.07.1979, паспортним даним, що полягає у невірному зазначенні однієї букви, не може бути підставою для виключення таких періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Вказане відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17, від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, від 26.06.2019 року у справі №607/4243/17, яка враховується судом в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та видачі довідок.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не врахувало, що не усі недоліки у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, у довідках.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці та в довідках щодо спірних періодів відповідачем суду не надано, а тому такі безпідставно не взято до уваги при призначенні позивачу пенсії за віком.

Більше того, відповідачем, сталячи під сумнів періоди роботи з червня 1984 року по 1998 рік у колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Іскра", селянської спілки "Воля", товаристві з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області, самостійно зараховано до страхового стажу позивача період роботи після 1998 року у тому ж товаристві.

Таким чином, суд приходить до переконання, що період роботи з червня 1984 року по 1998 рік у колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Іскра", селянської спілки "Воля", товаристві з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області та період навчання у Львівському технічному училищі 31 міста Львова з 01.09.1978 по 25.07.1979 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, оскільки такий відповідає записам в його трудовій книжці, атестаті та довідках про даний період, недостовірності або інших ознак юридичної дефектності яких не встановлено, а тому їх належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі, а такі формальні неточності як невідповідність імені та по батькові позивача паспортним даним, що полягає у невірному зазначенні однієї букви, з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб, не може бути підставою для відмови у зарахуванні зазначених періодів.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, оскільки позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг відповідного віку, має достатній загальний страховий стаж, з урахуванням зарахованого відповідачем самостійно та висновків суду у даному рішенні, суд приходить до висновку про невідповідність рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області №70 від 10.08.2021 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже таке є протиправними та підлягає скасуванню.

Як передбачено п.2 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч.3 ст.245 КАС України).

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Суд констатує, що у спірних правовідносинах нормами чинного законодавства, враховуючи наявність у ОСОБА_1 відповідного віку, достатнього загального страхового стажу, не передбачено альтернативних способів поведінки, дій, рішень суб`єкта владних повноважень, окрім як призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З приводу дати, з якої слід призначити пенсію позивачу, то суд зауважує, що згідно з п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З аналізу наведеної норми Закону вбачається, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося до спливу трьох місяців з дня виникнення права на призначення такої пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що пенсійного віку позивач набув 30.04.2021. Із заявою про призначення пенсії вперше звернувся 27.05.2021, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку.

Відтак з урахуванням наведеного, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, для реалізації ним у повній мірі гарантованого Конституцією України права на належне пенсійне забезпечення, порушеного протиправною відмовою відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити позивачу пенсію за віком з 01.05.2021, тобто з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн. згідно квитанції №0.0..1 від 27.08.2021 (а.с.3).

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №70 від 10.08.2021 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з червня 1984 року по 1998 рік у колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Іскра", селянської спілки "Воля", товаристві з обмеженою відповідальністю "Воля" села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області та період навчання у Львівському технічному училищі 31 міста Львова з 01.09.1978 по 25.07.1979 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.05.2021.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 (нуль) копійок.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, майдан Волі, будинок 3, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2021 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.