Справа № 640/9076/21
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9076/21 Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря: Масловської К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №5 та №5 від 12 січня 2021 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про відшкодування судових витрат.

Додатковим Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року заяву про ухвалення додаткового судового рішення задоволено.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс" (01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 33, поверх 13, ) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська,11 г, ) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 60 000,00 грн та витрати, пов`язані з проведенням судово-економічної експертизи у розмірі 34 000,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з положеннями статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз врегульовані статтею 137 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частин п`ятої - восьмої цієї статті розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Судова колегія, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20.01.2021 року у справі № 120/3929/19-а.

Матеріали справи свідчать, що відповідач до суду першої інстанції подавав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтовуючи його тими ж самими доводами, які викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач, заперечуючи в цілому щодо задоволення клопотання позивача про відшкодування судових витрат, процитував положення статей 9, 72, 90, 134, 139, 242 Кодексу адміністративного судочинства України; послався на практику Європейського суду з прав людини, зокрема на справи "Баришевський проти України", "Гімайдуліна і інших проти України", "Двойних проти України", "Меріт проти України" щодо необхідності доведення заявником, що такі витрати були необхідними і неминучими; зазначив позицію Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2018 року у справі №814/1258/16 щодо складу та розміру витрат, необхідності розрахунку (калькуляції) вартості правової допомоги.

При цьому представник відповідача не вказав, в чому саме проявляється його незгода з наданими позивачем доказами з приводу понесених витрат та не співмірності таких витрат, зокрема на правову допомогу.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат у розрізі їх видів наданих послуг, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави (п. 1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п. 2); представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 6).

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

На обґрунтування понесених позивачем витрат до суду першої інстанції надано: - Договір про надання правової допомоги №2021/03-24-1 від 24 березня 2021 року, відповідно до підпунктів 4.1 - 4.4 якого винагорода Юридичній фірмі за надання послуг з оскарження в Окружному адміністративному суді м. Києва податкових повідомлень-рішень №5 та №5 від 12 січня 2021 року є договірною та становить 60 000,00 грн без ПДВ. Оплата юридичних послуг здійснюється протягом 10 робочих днів з моменту підписання сторонами Акту про надання юридичних послуг. Якщо від Клієнта протягом 10 робочих днів після одержання Акта про надання юридичних послуг до Юридичної фірми не надійшло письмових заперечень стосовно наданих юридичних послуг, пред`явлених до оплати, послуги вважаються прийнятими, а їх вартість узгодженою і такою, що підлягає оплаті на підставі відповідного рахунку Юридичної фірми. Клієнт має право здійснити попередню оплату будь-якої послуги за цим Договором; - Акт наданих послуг №25 від 25 червня 2021 року, що складається із 5 позицій наданих послуг на загальну суму 60 000,00 грн; - Договір №25-03/2101 про надання експертних та консультаційних послуг від 25 березня 2021 року; - Додаткова угода №1 до Договору про надання експертних та консультаційних послуг від 25 березня 2021 року №25-03/2101 від 25 березня 2021 року; - Запит від 25 березня 2021 року за підписом директора ТОВ "Комфорт Маркет Люкс" на ім`я Генерального директора ТОВ "Експертна група "ЕС енд ДІ"; - Акт приймання-передачі послуг за Додатковою угодою від 25 березня 2021 року №1 до Договору про надання експертних та консультаційних послуг від 25 березня 2021 року №25-03/2101 від 22 квітня 2021 року; - Платіжне доручення №2231 від 29 березня 2021 року на суму 34 000,00 грн щодо оплати вартості надання висновку експерта згідно з додатковою угодою від 25 березня 2021 року №1 до дог. №25-03/2101 від 25 березня 2021 року, рахунок №25/03-1 від 25 березня 2021 року; - виписка пор рахунку в АТ "Ощадбанк" за 29 березня 2021 року; - Платіжне доручення №2662 від 14 липня 2021 року на суму 60 000,00 грн з призначенням платежу винагорода за оскарження податкових повідомлень -рішень згідно п. 1 договору №2021/03-24-1 від 24 березня 2021 року, рахунок №28 від 25 червня 2021 року без ПДВ.

Таким чином, понесення позивачем заявлених до відшкодування витрат підтверджується належними та допустимими доказами.

Щодо висновків суду про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, у розмірі 34 000,00 грн., колегія суддів вважає їх обґрунтованими, оскільки висновки експерта були враховані при розгляді справи судом першої інстанції, а понесення таких витрат підтверджується наявними у матеріалах справи документами, що Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків не заперечується.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, стягуючи з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків витрати на професійну правничу допомогу та судово-економічну експертизу, прийшов до правомірного висновку про наявність правових підстав для присудження таких витрат за рахунок контролюючого органу у повному обсязі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Додаткове Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.

Повний текст постанови виготовлено - 01 листопада 2021 року.