Справа № 420/7044/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7044/19
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Кравця О.О.,

Зуєвої Л.Є.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року, яке набрало законної сили 25 лютого 2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з виплати пенсії за період з травня 2018 року по серпень 2019 року у сумі 44939,51 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з травня 2018 року по серпень 2019 року у розмірі 44 939,51 грн. (сорок чотири тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 51 копійка).

02 березня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по даній справі про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з травня 2018 року по серпень 2019 року у розмірі 44 939,51 грн. (сорок чотири тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 51 копійка).

05 січня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19. В обґрунтування вказаної заяви було зазначено, що виплата пенсії здійснена в повному обсязі не була, зокрема за період з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року та з 01.10.2018 року по 31.08.2019 року заборгованість у розмірі 41737,63 грн. була нарахована, проте не виплачена, що зумовлює необхідність встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року було встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року було повторно встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року було встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Хомич Іван Олександрович звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції прийнята з неповним з`ясуванням судом обставин справи та не застосуванням положень чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, тому просить суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції; у зв`язку з невиконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 у справі № 420/7044/19 накласти на заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; встановити новий строк на подання звіту та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 у десятиденний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що існує фактична відмова відповідача від виконання рішення суду, відверте ігнорування рішення суду та його тривале невиконання всупереч вимогам статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, що, крім іншого, підриває авторитет судової влади. На думку апелянта, суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи та не надав належної правової оцінки спірним правовідносинам, внаслідок чого поклав в основу оскаржуваної ухвали помилкові висновки. Апелянт вважає, що відсутність фінансування не є причиною визнавати те, що відповідач, як державний орган, виконав рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 в повному обсязі.

Представник відповідача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу, обліковується борг, відповідачем вживаються дії щодо виплати заборгованості та відповідне фінансове забезпечення не залежить від відповідача особисто, тому звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19 має бути прийнятий судом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його зробленим із порушенням вимог процесуального права з огляду на наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19 є обов`язковим до виконання на всій території України.

Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Статтею 382 КАС України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частин 1 та 2 вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм вбачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у разі якщо під час розгляду звіту суб`єкта владних повноважень судом вбачається, що рішення суду виконане, суд своєю ухвалою приймає звіт суб`єкта владних повноважень.

При цьому колегія суддів наголошує, що з урахуванням мети та засад інституту судового контролю, у разі встановлення судового контролю у межах адміністративної справи, прийняття звіту суб`єкта владних повноважень можливе лише у випадку повного та безумовного виконання судового рішення.

У випадку, якщо суд вбачає, що рішення суду не виконане, суд має процесуальну можливість або накласти штраф, або встановити новий строк подання звіту. Прийняття у такому випадку звіту суб`єкта владних повноважень, за умови відсутності факту виконання судового рішення в повному обсязі, жодним чином не сприяє виконанню судового рішення та фактично мотивує суб`єкта владних повноважень на подальше невиконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19 на даний час виплачена не була, що свідчить про відсутність підстав для прийняття звіту суб`єкта владних повноважень у межах даної справи.

Окремо суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року, якою було затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду втратили чинність на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року у справі № 640/5248/19.

Крім того, на переконання колегії суддів, відсутність окремого порядку виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам, визначеного Кабінетом Міністрів України, жодним чином не випливає на обов`язок виконати судове рішення, яке набрало законної сили.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що посилаючись на відсутність відповідного фінансування, жодних доказів вказаних обставин пенсійний орган не наводить.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у межах спірних правовідносин наявні правові підстави для відмови у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19 та встановлення нового строку для подання такого звіту.

Водночас, колегія суддів враховує, що відповідачем по справі було частково виконане рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19, при цьому пенсійний орган неодноразово звертався до Пенсійного Фонду України для виплати наявної заборгованості.

Згідно висновків Верховного Суду, сформульованих у межах справи №361/2109/17, за своєю правовою природою накладення судом штрафу за не виконання рішення суду є заходом процесуального примусу, передбаченого статтею 144 КАС України, з метою спонукання відповідних осіб до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, зокрема, в частині накладеного судом обов`язку щодо подання звіту про виконання рішення суду, що обумовлено обов`язковістю виконання судового рішення як важливої складової права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14 та 370 КАС України.

Колегія суддів акцентує увагу, що якщо під час судового розгляду питання про накладення штрафу буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, то саме лише невиконання судового рішення не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу. Тобто, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк або не вчинення дій, спрямованих на виконання рішення.

Тобто, у випадку, якщо суб`єктом владних повноважень подано звіт, рішення суду в повному обсязі не виконане, проте суб`єкт владних повноважень вчинив всі залежні від нього дії для виконання судового рішення, суд повинен встановити новий строк для подання звіту.

При цьому, під час розгляду звіту про виконання рішення суду, суд зобов`язаний надавати правову оцінку кожному доводу суб`єкта владних повноважень стосовно підстав невиконання судового рішення, та у разі відсутності доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій суб`єкта владних повноважень, які б свідчили, що відповідач дійсно бажає реалізувати свій обов`язок стосовно виконання судового рішення в найкоротші строки, застосовувати відповідний штраф.

За таких обставин, враховуючи часткове виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19, а також наявність доказів вчинення дій, спрямованих на виконання судового рішення, апеляційний суду не вбачає підстав для накладення на керівника пенсійного органу штрафу на даній стадії здійснення судового контролю.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову та прийняття нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії скасувати, та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у строк протягом 30 днів з моменту отримання даної ухвали подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.

У задоволенні решти вимог апеляційної скарги відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець

Суддя: Л.Є. Зуєва