Справа № 580/6684/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року справа № 580/6684/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Білоноженко М.А.,

за участі:

секретаря судового засідання - Хіврич В.В.,

представника позивача - Весеньова Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни (далі відповідач) в якому просить:

- скасувати Постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 22.10.2019 року, про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2, ч. 1, ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (ВП №59704831).

В обгрунтування позовних вимог, представником позивача зазначено, що під час примусового виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмага Є.А. №58895865 від 15.04.2019 року, про стягнення основної винагороди приватного виконавця у сумі -16680,16 грн, у ВП №59704831, дані позивача були внесені до Єдиного реєстру боржників. Вказано, що приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., у ВП №59704831 було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2, ч.1, ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. Позивач вказує на відсутність підстав, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», для винесення спірної постанови, без вжиття будь яких заходів для своєчасного виконання виконавчого документу, зокрема заходів щодо пошуку майна, належного позивачу. Позивач вказує про наявність у нього майна, та грошових коштів, в необхідному розмірі у сумі - 16680,16 грн, про що свідчить той факт, що після повернення виконавчого документу ОСОБА_1 повністю погасив заборгованість. Звернуто увагу, що передчасно приймаючи спірну постанову, приватний виконавець проігнорував вимоги закону, та порушив права позивача, оскільки останній фактично погасив в повному обсязі заборгованість за постановою №58895865 від 15.04.2019 року, натомість з реєстру боржників позивача виключено не було.

Під час судового засідання представник позивача вказав, що виконавець мав здійснити заходи щодо розшуку рахунків боржника, оскільки, в результаті, боржник сплатив суму боргу вже після повернення виконавчого документа оскаржуваною постановою, що свідчить на користь твердження, що в боржника були відкриті рахунки в установі банку.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.10.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено на 02.11.2021р.

У строк встановлений судом, станом на 02.11.2021р. від представника відповідача відзив на адміністративний позов до суду не надходив, 29.10.2021р., на виконання вимог ухвали суду від 25.10.2021р., від Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни до суду надійшли матеріали ВП №59704831.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, з урахуванням наявності у матеріалах справи доказів належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за неявки відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

02.08.2019р. Приватним виконавцемвиконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59704831 з виконання постанови Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмага Є.А. №58895865 від 15.04.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у сумі -16680,16 грн,

22.10.2019р. Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни у ВП №59704831 прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої, в ході розшуку майна та доходів боржника приватним виконавцем встановлено, що боржник не отримує доходи у вигляді заробітної плати чи пенсії, відсутні відкриті рахунки в банківських та фінансових установах, транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, морські судна, цінні папери, земельні ділянки та інші об`єкти нерухомого майна, на які можливо звернути стягнення зареєстрованими за боржником не значаться. У боржника відсутнє майно та кошти на які можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача.

Позивач, вважаючи постанову про повернення виконавчого документу стягувачу протиправною, звернувся за захистом власних прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), відповідно до ст. 1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно ч.1 ст.5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно ст. 10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону №1404-VIII, розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

З аналізу вказаних положень Закону №1404-VIII вбачається, що з метою примусового виконання виконавчого документа, виконавець здійснює зокрема розшук майна боржника, шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, а також перевірку майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Як встановлено вище судом, спірну постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, прийнято на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із тим, що в ході розшуку майна та доходів боржника приватним виконавцем встановлено, що боржник не отримує доходи у вигляді заробітної плати чи пенсії, відсутні відкриті рахунки в банківських та фінансових установах, транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, морські судна, цінні папери, земельні ділянки та інші об`єкти нерухомого майна, на які можливо звернути стягнення зареєстрованими за боржником не значаться. У боржника відсутнє майно та кошти на які можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача.

Позивач вказує на передчасність вказаної постанови, оскільки її прийнято без вжиття будь яких заходів для своєчасного виконання виконавчого документу, зокрема заходів щодо пошуку майна, належного позивачу.

Надавши оцінку вказаним посиланням суд зазначає наступне.

Судом з матеріалів виконавчого провадження №59704831 встановлено, що 02.08.2019р. Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни направлено запит №862 про наявність майна, що зареєстроване за позивачем до: Головного управління Держпродспоживслужби у Черкаській області, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, ТСЦ 7141 МВС в Черкаській області, Державної служби морського та річкового транспорту України.

На вказаний запит виконавця, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку листом від 15.08.2019р. №10101/19365 повідомлено, що за наявними щоквартальними адміністративними даними, наданими - депозитарними установами станом на 30.06.2019р. особи, зазначені в листах серед власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств, відсутні.

Крім того, ТСЦ 7141 МВС в Черкаській області листом від 09.08.2019р. №31/23/41-1873 повідомив, що згідно облікових даних бази АІПС «ДАІ - 2000» та «НАІС», станом на 08.08.2019 за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортні засоби серед зареєстрованих не значаться.

Згідно відповіді № від 12.08.2019р. на запит №61932951 від 12.08.2019р. до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи щодо ОСОБА_1 інформацію не знайдено.

Відповідно до відповіді № від 14.08.2019р. на запит №61932980 від 12.08.2019р. до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб щодо ОСОБА_1 , інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Крім того, Державна служба морського та річкового транспорту України на запит приватного виконавця листом від 13.08.2019р. повідомила, що за наявною інформацією, яка міститься у Державному судновому реєстрі "України і Судновій книзі України, відсутні записи щодо суден, власниками або судновласниками яких є фізичні та юридичні особи зазначені в запитах (зокрема №862).

Згідно відмітки на запиті, в Головному управлінні Держпродспоживслужби у Черкаській області сільськогосподарська техніка не зареєстрована.

Також, судом встановлено, що приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , що визначена місцем виконання рішення, про що складено Акт від 25.09.2019р., згідно якого ліквідного рухомого майна на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Вказаний Акт підписано приватним виконавцем та 2 понятими.

Крім того, приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів від 02.08.2019р. у ВП №59704831, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в АТ Універсал Банк та всіх інших відкритих рахунках у межах суми звернення стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 16980,16 грн.

Судом встановлено, що приватний виконавець направив вказану постанову позивачу, а також до АТ Універсал Банк, згідно листа від 02.08.2019р. №863, в якій просив надати інформацію про номери рахунків, відкритих на ім`я боржника у АТ Універсал Банк та повідомити про залишок грошових коштів на рахунках боржника. При цьому, приватним виконавцем складено платіжну вимогу №59704831/1 від 02.08.2019р. на суму 16980,16 грн., яку однак АТ Універсал Банк повернув без виконання.

З урахуванням встановлених обставин, вбачається здійснення приватним виконавцем належних дій щодо розшуку майна боржника, а також грошових коштів позивача в установах банку, з метою примусового виконання виконавчого документу, у зв`яку із чим доводи позивача, що спірну постанову прийнято без вжиття будь яких заходів для своєчасного виконання виконавчого документу, зокрема заходів щодо розшуку майна та грошових коштів, в установах банку, належних позивачу, спростовуються матеріалами справи.

При цьому, з огляду на безрезультатність здійснених виконавцем заходів щодо розшуку майна боржника, а також повернення без виконання платіжної вимоги приватного виконавця установою банку, де знаходяться рахунки позивача, суд доходить висновку, що виконавець обгрунтовано прийняв постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи позивача про наявність у нього майна, та грошових коштів, в необхідному розмірі у сумі - 16680,16 грн, що підтверджується повним погашенням заборгованості, не може слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки, як зазначає сам позивач у позові, заборгованість ним погашено вже після прийняття виконавцем спірної постанови, у січні 2020 року. При цьому, як зазначалось вище судом, виконавцем здійснено належні дії щодо розшуку майна боржника, яке станом на дату прийняття оскаржуваної постанови виявлено не було.

З урахуванням зазначеного, вказані доводи представника позивача суд вважає необгрунтованими.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на встановлені обставини справи та аналіз чинного законодавства, суд доходить висновку, що відповідач, при прийнятті спірної постанови діяв у відповідності та в межах наданих Законом повноважень, з огляду на що в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 12, 72-77, 242- 243, 245-246, 255, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно статті 255 КАС і може бути оскаржене в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295-297 КАС України через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО