Справа № 607/12393/21
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 Справа №607/12393/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Безручко Т.В.

перекладача Черновської Ж.І.

позивача ОСОБА_1

захисника Кметика В.С.

представника відповідача Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кметик В.С. звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО №990950 від 04 липня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. та закрити провадження у справі. Аргументуючи свої позовні вимоги, представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є громадянином республіки Гана, має право на проживання на території України, спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню. Так, вважає, що при винесенні спірної постанови грубо порушені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зазначив, що 04 липня 2021 року о 02 год. 24 хв. позивач керував власним транспортним засобом «Audi A6» д.н.з НОМЕР_1 по вул..Злуки в сторону перехресть вулиць 15 квітня Злуки Купчинського у м.Тернополі в крайній лівій смузі, оскільки мав намір повернути ліворуч. Близько 50 метрів перед перехрестям, ОСОБА_1 увімкнувши правий поворот зайняв крайню праву смугу, оскільки мав намір здійснити поворот праворуч. Дочекавшись, увімкнення зеленого сигналу світлофора, позивач проїхав перехрестя, проте був зупинений працівниками поліції за те, що керував транспортним засобом в крайній лівій полосі при вільній правій. Після зупинки транспортного засобу, до ОСОБА_1 підійшов інспектор поліції та почав спілкуватись на мові, яку він не розумів, про що зазначав неодноразово. В подальшому, йому було вручено спірну постанову про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. Вважає, що відеозапис, який долучений до спірної постанови не містить факту порушення позивачем п.11.5, 2.1 (а) ПДР України, а тому не може слугувати підставою для притягнення позивача до відповідальності. У спірній постанові не було зазначену дату вчинення правопорушення, технічний пристрій, яким проводився відеозапис. Також вважає, що при винесені постанови, працівником поліції порушено вимоги ст..268 КУпАП, а саме позбавлення позивача скористатись правом на правову допомогу, а також послугами перекладача, оскільки він не розумів мови, якою велося провадження у справі. Також зазначив, що у спірній постанові не вбачається вичерпної інформації, усіх кваліфікуючих ознак та визначених законом реквізитів, які б в сукупності давали правові підстави визнати доведеним наявність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п.11.5, 2.1 (а) ПДР України, а відповідно вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП. Тому, враховуючи наведені обставини представник позивача просить скасувати зазначену постанову про адміністративне правопорушення, а провадження у справі зарити.

Відповідач Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП подало відзив на позов відповідно до якого позов не визнало. Так, як вбачається з оскаржуваної постанови, позивач 04 серпня 2021 року о 02 год.24 хв. керуючи транспортним засобом, рухався по крайній правій смузі для руху, в той час, коли права смуга була зайнята та при перевірці документів встановлено, що водій керував автомобілем, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП. Пунктом 30 постанови КМ України «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» №340 від 08.05.1993 року визначено, що особи, які тимчасово перебувають на території України мають право керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту, або у разі наявності посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або про дубльовані літерами латинського алфавіту. У посвідченні водія, котре позивач продемонстрував працівникам поліції, відсутня інформація про категорії (підкатегорії) транспортних засобів, на які воно розповсюджується, отже останнє не відповідало додатку №6 до Конвенції, в тому не можу визнаватись на території України згідно з підпунктом «і» пункту 2 статті 41 Конвенції. Не було таке посвідчення міжнародним, оскільки воно не відповідало додатку №7 до Конвенції, зокрема не містило відомостей про категорії (підкатегорії) транспортних засобів на які розповсюджується його дія, тобто не може визнаватись і на підставі підпункту «іі» пункту 2 ст.41 Конвенції. Таким чином, представник відповідача вважає, що твердження представника позивача є такими, що спрямовані на уникнення позивача від адміністративної відповідальності, відтак у задоволенні позову просить відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Також, у судовому засіданні пояснив, що він не розумів мову, якою велося провадження в адміністративній справі у якій було винесено спірну постанову, про що неодноразово повідомляв працівнику поліції, не розумів, за що його було зупинено працівником поліції, оскільки жодного порушення ПДР України він не вчиняв. Крім цього, зазначив, що він працівникам поліції надавав посвідчення водія, яке дозволяло керувати транспортним засобом на території України та відповідало міжнародним стандартам.

Представник позивача адвокат Кметик В.С. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, з підстав зазначених у позові.

Представник Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП Кондрат Л.Р. в судовому засіданні позов не визнала у його задоволенні просить відмовити, з підстав наведених у відзиві на позов. Також пояснила, що позивачем як вбачається із даних нагрудних камер працівників поліції надавалось посвідчення водія, яке суперечило вимогам Конвенції про дорожній рух та не дозволяло керувати транспортним засобом на території України. Також вважає, що матеріалами з відеореєтратора підтверджено порушення позивачем ПДР України.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №990950 від 04.07.2021 року, громадянин ОСОБА_1 , 05 липня 2021 р. о 02:24 год. в місті Тернополі по проспекту Злуки рухався транспортним засобом марки «Аudi А6» д.н.з. НОМЕР_2 в крайній лівій смузі при вільній правій, при перевірці документів не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.11.5, п.2.1 (а) ПДР України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст122, ч.2 ст.126 КУпАП та на накладено на нього стягнення із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чиє підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі встановлена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адмінітсративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішнх справ України 07.11.2015 року №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року №1408/27853 (надалі - Інструкція). Згідно із пунктом 4 розділу ІІІ зазначеної Іструкції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності користується правами передбаченими ст.268 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотриманням права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього у справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права (справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до статті 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Згідно із пунктом 11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до пункту 2.1 (а) ПДР України, водій механічного трансопртного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування трансопртним засобом відповідної категорії.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оглянувши дані з нагрудних камер працівників поліції, а саме ВО00059/ 00070 про які зазначено у спірній постанові, а також дані із відеореєстратора, який було встановлено на службовому автомобілі працівників поліції зазначає, що підставою для зупинки позивача слугувало те, що останній керував транспортним засобом у крайній лівій смузі при вільній правій, проте, перестроївся перед перехрестям у праву смугу перед світлофором, дочекавшись сигналу, який дозволяє рух, проїхав його, проте, був зупинений працівниками поліції. В подальшому, працівник поліції, встановивши, що транспортним засобом керує іноземець, а саме ОСОБА_1 , громадянин республіки Гана, який спілкувався виключно англійською мовою, встановивши те, що останній не розуміє мови, якою велося провадження у справі про адміністративне правопорушення та який зазначав неодноразово про це працівнику поліції, не залучив перекладача до участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача для забезпечення відповідного перекладу для розуміння позивачем змісту дій та рішення суб`єкта владних повноважень та їх наслідків. Адже, працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 право скористатись послугами перекладача, в подальшому, після винесення спірної постанови не встановив чи зрозумілий був її зміст позивачу, відтак позбавив останнього зрозуміти які порушення ПДР України він допустив, а також встановлену за них Законом адміністративну відповідальність. При цьому, зазначені докази свідчать, що позивач неодноразово на англійській мові зазначав, що йому не зрозуміло зміст пунктів ПДР України, які він порушив та на які вказував працівник поліції.

Зазначені обставини, на думку суду свідчать про порушення прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП у частині не залучення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення перекладача, особою, яка здійснювала її розгляд та виносила за наслідками такого розгляду спірну постанову.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні позивач та представник позивача суду наголошував, що після зупинки працівником поліції керованого ним транспортного засобу, останній надав посвідчення водія, яке дозволяло йому керувати транспортним засобом на території України та відповідало Конвенції про дорожній рух, надавши його для огляду в судовому засіданні. Із вказаного посвідчення вбачається, що воно складене латинськими літерами, видане органами Литовської республіки на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) з терміном дії до квітня 2027 року та у ньому присутня категорія, яка дозволяла позивачу керувати легковим транспортним засобом (а саме категорії В, В1). Однак, дані з нагрудних камер працівників поліції не дають можливості встановити, яке саме посвідчення водія надавалось ОСОБА_1 та чи дозволяли категорії зазначені у ньому здійснювати керування легковим транспортним засобом позивачу, оглянувши яке, працівником поліції було зроблено висновок про відсутність у позивача права на керування транспортним засобом.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами, проаналізувавши матеріали справи, приходить до переконання, що позов позивача слід задовольнити частково, скасувавши постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО №990950 від 04 липня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. та направити справу на новий розгляд, яку слід розглянути з дотриманням прав позивача, передбачених ст..268 КУпАП.

Також, суд, виходячи із пропорційності задоволення позовних вимог, вважає, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом в суд у розмірі 227 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову серії ДПО №990950 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі від 04 липня 2021 року, згідно якоїОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122, частиною 2 статті 126 КУпАП та накладено стягнення із застосуванням частини 2 статті 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. скасувати та направити справу на новий розгляд.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській областіДепартаменту патрульної поліції суму судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 227(двісті двадцять сім) грн.

У задоволенні решти вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі складено та проголошено 02 листопада 2021 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан