Справа № 162/622/21
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/622/21
Провадження № 2-а/162/32/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Савича А.С.,

з участю секретаря судового засідання Гичук О.М.,

представника позивача Клубука О.П.,

відповідача Божка Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВПД № 1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області сержанта поліції Божка Дмитра Анатолійовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області, про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся 12.10.2021 в суд з адміністративним позовом до інспектора СРПП ВПД № 1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області сержанта поліції Божка Д.А., ГУНП у Волинській області, про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги обґрунтував тим, що 10.06.2021 інспектором поліції Божком Д.А. на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови ГАВ № 091523 від 10.06.2021, 10.06.2021 близько 23 год 19 хв гр. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання, здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме: зателефонував на лінію «102» та повідомив про порушення тиші, хоча факт не знайшов свого підтвердження. Вказує на те, що про існування цієї постанови дізнався з виклику до державного виконавця, який він отримав 20.09.2021. Після чого звернувся до Любешівського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі, де 04.10.2021 отримав оскаржувану постанову. Крім цього, до оскаржуваної постанови не додається жодних фото, відеоматеріалів чи свідчень очевидців, на підтвердження того, що він здійснив вказане в оскаржуваній постанові правопорушення, хоча обов`язок доказування лежить на посадовій особі, яка виносила постанову. Вважає вказану постанову незаконною і такою, що підлягає до скасування, а тому просив суд скасувати постанову від 10.06.2021 серії ГАВ № 091523 щодо ОСОБА_1 . Крім цього, у своїй письмові заяві просить поновити строк на оскарження постанови, оскільки лише 04.10.2021 отримав її копію, тобто пропустив строк оскарження з поважних причин.

Відзив на адміністративний позов відповідачі не подали.

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача - Головного управління Національної поліції у Волинській області, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, жодних заяв до суду не подали. Представник позивача Клубук О.П. та відповідач ОСОБА_2 не заперечували щодо розгляду справи без участі зазначених учасників судового процесу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданому до суду адміністративному позові, просив скасувати постанову серії ГАВ № 091523 від 10 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 як незаконну та необґрунтовану. Також просив поновити строк на оскарження, оскільки ОСОБА_1 не знав про оскаржувану постанову, дізнався про її існування у вересні, а її копію отримав лише 04.10.2021.

Відповідач - інспектор СРПП ВПД № 1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Божко Д.А. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що 10 червня 2021 року він разом із своїм колегою неподалік місця проживання ОСОБА_1 проводили перевірку адміннаглядного. ОСОБА_1 , незважаючи на те, що бачив, що вони перебували у службовій формі працівників поліції й те, що вони відрекомендувались йому, почав кричати що там відбувається та зателефонував на лінію «102». Тому відносно нього було складено постанову про притягнення до відповідальності за ст. 183 КУпАП. Копію цієї постанови ОСОБА_1 в той день відмовився отримувати і чи надсилалась вона йому невідомо. На місці події проводилась відеозйомка на бодікамеру, однак у зв`язку із спливом часу, надати її немає можливості.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що копію постанови у день її складання позивач не отримував, що підтвердив у судовому засіданні й відповідач ОСОБА_2 , додатково зазначивши, що йому не відомо чи надсилалась така копія постанови позивачу.

З доданої до позову заяви № 3770 від 03.09.2021, вбачається що постанова від 10.06.2021 щодо ОСОБА_1 надіслана для примусового виконання до органу ДВС у вересні 2021 року (а.с.6 зворот), тому доводи позивача про отримання ним копії оскаржуваної постанови в органі ДВС лише 04.10.2021 суд вважає переконливими. Інших даних про час (дату) отримання позивачем оскаржуваної постанови у матеріалах справи немає.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини, якими позивач обґрунтовує поважність причини пропуску строку на звернення до суду з цим позовом, які визнаються поважними, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для звернення з адміністративним позовом.

У судовому засіданні встановлено, що 10 червня 2021 року стосовно позивача було винесено постанову серії ГАВ № 091523 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 850 гривень штрафу. З вищезазначеної постанови вбачається, що 10 червня 2021 року, близько 23 год 19 хв гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме: зателефонував на лінію «102» та повідомив про порушення тиші, хоча факт не знайшов свого підтвердження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП (а.с.6).

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в адміністративному позові, а його представник в судовому засіданні, зазначили, що ОСОБА_1 вказаного правопорушення не вчиняв. 10.06.2021 він перебував вдома разом із своєю хворою матір`ю похилого віку. Прокинувся від того, що хтось на вулиці порушував тишу, а саме кричить нецензурною лайкою та висловлює різні непристойні вислови. Подивившись у вікно та зробивши зауваження цим особам, попередив, що в разі неприпинення порушення тиші буде змушений викликати поліцію. Після того зателефонував на лінію «102» та повідомив всі обставини і просив прийняти відповідні заходи для припинення таких дій. У подальшому він дізнався, що за виклик поліції його притягнули до адміністративної відповідальності. Будь-якого розгляду справи поліцейським Божком Д.А. проведено не було.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови, працівником поліції Божком Д.А. при винесені постанови про накладення щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Водночас ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, доказів на спростування тверджень позивача не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд доходить висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки доводи позивача та його представника спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача у скоєнні правопорушення трактуються на користь позивача, а наявні у справі докази, зокрема, копія постанови, не дають суду підстав зробити переконливий висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржувана постанова у справі є незаконною та в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 454,00 гривні судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 14, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 286, 295-297 КАС України, ст.ст. 7, 33, 183, 254, 258, 268, 276, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови ГАВ № 091523 від 10.06.2021 у справі про адміністративне правопорушення.

Позов - задовольнити повністю.

Постанову серії ГАВ № 091523 від 10.06.2021 інспектора СРПП ВПД № 1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Божка Дмитра Анатолійовича про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень штрафу - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб?єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 листопада 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області, місцезнаходження: 43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, Волинської області, код ЄДРПОУ 40108604.

Відповідач: інспектор СРПП ВПД № 1 (сел..Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Божко Дмитро Анатолійович, місцезнаходження: 44201, смт Любешів, вул. Свободи, 55, Камінь-Каширського району Волинської області.

Головуючий суддя А.С. Савич