Справа № 160/11089/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРООІЛГРУП» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 60/5.3-ФС/100 від 19.05.2021 року, № 60/5.3-ФС/101 від 19.05.2021 року, № 1267/04/36/07/10/РРО/41410845-ФС/99 від 19.05.2021 року, винесених Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРООІЛГРУП» про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Згідно положень ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
02.04.2021 року позивач отримав Вимогу № 72/4.4-11 про надання документів строком - 05.04.2021 року, для проведення заходу державного контролю, а саме оригінали та одночасно завірені належним чином копії наступних документів:
- статут, реєстраційні документи, виписка з ЄДР, дані щодо системи оподаткування,
- штатні розписи (із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові та посади) у розрізі об`єктів, розташованих на території Дніпропетровської області за 2020 рік - березень 2021 року,
- заяви та накази на прийом працівників на роботу, повідомлення до територіального органу ДФС про прийняття працівників на роботу та квитанція №2 до повідомлень, заяви та накази на переведення за 2020 рік - березень 2021 року, інші правочинні документи щодо офіційних правовідносин між ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» та працівниками, які виконують роботи за місцем провадження господарської діяльності (у разі наявності), книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, книга обліку наказів з кадрових питань, особові картки форми П2, табелі обліку робочого часу за 2020 рік-березень 2021 року, звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Д4), дані на директора, головного бухгалтера, начальника служби управління персоналом (відділу кадрів): наказ про призначення на посаду, дата і місце народження, громадянство, адреса проживання, серія і номер паспорта, іпн, посадові інструкції (том 1 а.с. 175).
05.04.2021 року Позивачем було надано копії зазначених документів.
За результатом проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, складено акт № 60/5.3т від 05.04.2021 року, яким зафіксовано наступні порушення праці: в ході проведення позапланового заходу встановлено, що відповідно: табеля обліку робочого часу за грудень 2020 року ОСОБА_4 працювала з 01 грудня 2020 року, тоді як трудовий договір з ОСОБА_4 укладено з 16.12.2020 (наказ від 14.12.2020 № 17); табеля обліку робочого часу за серпень 2020 року ОСОБА_5 працював з 03.08.2020 року, тоді як трудовий договір з ОСОБА_6 укладено з 06.08.2020 (наказ від 05.08.2020 № 8). Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були допущені до роботи без укладення трудового договору, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 21 КЗпП України. Також, під час проведення перевірки ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» 02.04.2021, процес відвідування зафіксовано засобом відеотехніки (відео 1), зафіксовано за місцем здійснення господарської діяльності АЗС за адресою: смт. Магдалинівка, пров. Дорожний, 5а особу № 1, яка виконувала роботу оператора АЗС. Особа № 1 була визначена керівником ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» як ОСОБА_7 1979 року народження, що не відповідає дійсності. Таким чином, особа № 1 виконувала роботу оператора АЗС без укладення трудового договору. Підприємство на загальній системі оподаткування.
В порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП керівництвом ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП», яке наділено правом прийняття на роботу та звільнення найманих працівників, на яку покладено обов`язки дотримання законодавства про працю, 02.04.2021 фактично було допущено 1 (одну) фізичну особу, а саме особу № 1, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до виконання робіт без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.
В ході проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю адміністрацією ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» надано повідомлення про прийняття працівника на роботу, що сформовано 16.02.2020, тип початкове. В повідомленні міститься інформація про прийняття на роботу:
ОСОБА_2 (РНОКПО НОМЕР_2 ), згідно з наказом № 3 від 16.02.2021, дата початку роботи 16.02.2021. Згідно квитанції № 2 до зазначеного повідомлення, документ, доставлений до ГУ ДПС у Дніпропетровській області 16.02.2021;
ОСОБА_3 (РНОКПО НОМЕР_3 ), згідно з наказом № 1 від 02.02.2021, дата початку роботи 02.02.2021. Згідно квитанції № 2 до зазначеного повідомлення, документ доставлений до ГУ ДПС у Дніпропетровській області 02.02.2020.
Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були допущені до виконання робіт без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.
Зазначені факти свідчать про порушення керівництвом ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» вимог ч. 1 ст. 21 КЗпП України, ч. 3 ст. 24 КЗпП України.
Враховуючи вище наведене встановлено, що керівництво ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» фактично допустили до виконання робіт ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , використовували їх працю без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушені вимоги постанови КМУ від 17.06.2015 № 413.
08.04.2021 року Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю№ 60/5.3-652-16, згідно з яким зобов`язано директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРООІЛГРУП» ОСОБА_8 усунути такі порушення, забезпечити додержання норм законодавства про працю, а саме:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були допущені до роботи без укладання трудового договору, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 21 КЗпП України.
Під час проведення перевірки ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» 02.04.2021, процес відвідування зафіксовано засобом відеотехніки, зафіксовано за місцем здійснення господарської діяльності АЗС за адресою: смт. Магдалинівка, пров. Дорожний, 5А особу № 1, яка виконувала роботу оператора АЗС. Особа № 1 була визначена керівником ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» як ОСОБА_7 1979 року народження, що не відповідає дійсності. Таким чином, Особа № 1 виконувала роботу оператора АЗС без укладення трудового договору. (строк усунення порушення до 10.05.2021).
В порушення вимог ч.1 ст. 24 КЗпП керівництвом ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП», яке наділено правом на прийняття на роботу та звільнення найманих працівників, на яку покладено обов`язки дотримання законодавства про працю, 02.04.2021 фактично було допущено 1 (одну) фізичну особу, а саме особу № 1, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до виконання робіт без укладення у письмовій формі трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу. (строк усунення порушення до 10.05.2021).
В порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП керівництвом ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП», яке наділено правом прийняття на роботу та звільнення найманих працівників, на яку покладено обов`язки дотримання законодавства про працю, 02.04.2021 фактично було допущено 1 (одну) фізичну особу, а саме особу № 1, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до виконання робіт без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу (строк усунення порушення до 10.05.2021).
Керівництво ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» фактично допустили до виконання робіт ОСОБА_3 та ОСОБА_2 використовували їх працю без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушені вимоги постанови КМУ від 17.06.2015 № 413 (строк усунення порушення до 10.05.2021) (том 1 а.с. 231-233).
Також, на підставі акту перевірки від «05» квітня 2021 року № 60/5.3 відповідачем:
- керуючись статтею 265 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком накладення штрафів законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (зі змінами), та на підставі абзацу 9 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 60/5.3 ФС/100 від 19.05.2021 року щодо накладення на ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» штрафу у розмірі 6000,00 грн.;
- керуючись статтею 265 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком накладення штрафів законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (зі змінами), та на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 60/5.3 ФС/101 від 19.05.2021 року щодо накладення на ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» штрафу у розмірі 180000,00 грн
Позивач не погодившись із висновками акту перевірки та постановами про накладення штрафу звернувся до суду із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України державний контроль та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною першою статті 265 Кодексу законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Абзац другий частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України передбачає, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Частина перша статті 21 Кодексу законів про працю України встановлює, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до частин першої, третьої статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Виходячи з наведених приписів законодавства, у контексті спірних правовідносин підставою для застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій є встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).
Так, відповідач в оскаржуваній постанові № 60/5.3 ФС/101 від 19.05.2021 року щодо накладення на ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» штрафу у розмірі 180000,00 грн, посилався на фактичний допуск 3 працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).
Згідно з повідомленням про прийняття на роботу дата початку роботи ОСОБА_4 16.12.2020 року. Вказане повідомлення доставлено до ГУ ДПС у Дніпропетровській області 14.12.2020. Допуск ОСОБА_4 до роботи саме 16.12.2020 року додатково підтверджено відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за грудень 2020 року.
Таким чином, висновки відповідача про допуск працівників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до роботи без укладання трудового договору, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що спростовані наявними у справі доказами.
При цьому, суд зауважує, що допущені механічні помилки у табелях обліку робочого часу працівників підприємства ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за грудень 2020 року та серпень 2020 року, які були виправленні позивачем наказом № 0604 від 06.04.2021 року, не свідчить про допуск позивачем вказаних осіб без укладання трудового договорів.
Щодо порушення вимог ч.1 ст. 24 КЗпП керівництвом ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП», фактичного допущення 1 (одну) фізичну особу, а саме особу № 1, до виконання робіт без укладення у письмовій формі трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, суд зазначає наступне.
Так, в постанові № 60/5.3 ФС/101 від 19.05.2021 року зазначено, що під час проведення перевірки ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» 02.04.2021, процес відвідування зафіксовано засобом відеотехніки (відео 1), зафіксовано за місцем здійснення господарської діяльності АЗС за адресою: смт. Магдалинівка, пров. Дорожний, 5а особу № 1, яка виконувала роботу оператора АЗС. Особа № 1 була визначена керівником ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» як ОСОБА_7 1979 року народження, що не відповідає дійсності. Таким чином, особа № 1 виконувала роботу оператора АЗС без укладення трудового договору.
Таким чином, висновки відповідача про те, що особа № 1 виконувала роботу оператора АЗС без укладення трудового договору, є безпідставними та спростованні наданими письмовими доказами.
З урахуванням наведеного вище, висновок відповідача про порушення позивачем вимог частини третьої статті 24 КЗпП України здійснено при неповному та необ`єктивному дослідженні всіх фактичних обставин справи.
Вирішуючи питання щодо постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 60/5.3-ФС/100 від 19 травня 2021 року, в частині не своєчасного подання повідомлення про прийняття працівників на роботу, а саме щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , суд виходить з такого.
Відповідач в оскаржуваній постанові зазначив, що керівництво ТОВ «Дніпрооілгруп» фактично допустили до виконання робіт ОСОБА_3 та ОСОБА_2 використовували їх працю без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушені вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України.
Згідно частини 3 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.
Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Повідомленням про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації є відомості, отримані органами Державної податкової служби з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
З аналізу вказаних положень вбачається, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.
Таким чином, позивачем подано повідомлення про прийняття працівників на роботу у день початку їх роботи, що свідчать про своєчасність подання до територіальних органів Державної фіскальної служби вказаних повідомлень.
Крім того, подання повідомлення про прийняття на роботу в день його допуску до роботи, не призводить до неправильності обчислення та сплати позивачем, як роботодавцем, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вказаних працівників.
Відповідачем суду не надано доказів допуску позивачем до роботи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до подання повідомлення про прийняття працівника на роботу.
Крім того, судом встановлено, що оскаржуваною постановою на ТОВ «ДНІПРООІЛГРУП» накладено штраф у розмірі 6000,00 грн. який передбачений абз. 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, проте, у постанові зазначено посилання на абз. 9 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, яка передбачає відповідальність вчинення порушення, повторно протягом року з дня виявлення порушення - у двократному розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.
Тобто, порушення визначенні відповідачем в оскаржуваній постанові не відповідає викладеним у ній порушенням.
Вирішуючи питання щодо постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 1267/04/36/07/10/РРО/41410845-ФС/99 від 19 травня 2021 року, суд зазначає наступне.
Із оскаржуваної постанови вбачається, що під час проведення фактичної перевірки виявлено факт порушення законодавства про працю в частині не оформлення трудових відносин, а саме: допуск до роботи гр. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в період з 23.06.2020 по 27.07.2020, що підтверджено відповідними записами у журналі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрооілгруп» (Форма № 13-НП від 23.06.2020).
Вказаним актом фактичної перевірки Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від «16» квітня 2021 року № 1267/04/36/07/10/РРО/ НОМЕР_4 , не встановлено допуск до роботи гр. ОСОБА_1 , в період з 23.06.2020 по 27.07.2020 року без укладання відповідного договору.
При цьому, суд зауважує, що відповідач в постанові № 1267/04/36/07/10/РРО/41410845-ФС/99 від 19 травня 2021 року посилається на запис у журналі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрооілгруп» (Форма № 13-НП від 23.06.2020), прото, копію вказаного документу суду не надано.
Судом встановлено та не заперечувалось позивачем, що ОСОБА_1 ТОВ «ДНШРООІЛГРУП» цивільно-правовий договір № 15062020 з метою виконання ОСОБА_1 за договором № 15062020 від 15.06.2020 року надав послуг щодо ремонтних робіт технологічного обладнання автозаправного пункту на АЗС. Згідно умов, якого ОСОБА_1 у строк до 31.07.2021 року зобов`язався надати послуги, щодо ремонтних робіт технологічного обладнання автозаправного пункту, який знаходився на АЗС за адресою АДРЕСА_1 ., який був виконаний 24.07.2021 року, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт №1 від 24.07.2020 року.
Зі співставлення трудового договору з цивільно-правовим договором, відмінним є те, що трудовим договором регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Виконавець за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ним ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 820/1432/17, 06.03.2019 у справі № 802/2066/16-а, 13.06.2019 у справі № 815/954/18.
Укладені цивільно-правові договори не визнані недійсними в судовому порядку, не мають ознак нікчемного правочину, а інспектори праці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору.
До такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 у справі N 806/2064/18 та від 26 травня 2020 року у справі N 160/5315/19.
Беручи до уваги вищевикладені висновки суду щодо недоведеності відповідачем висновку про порушення позивачем вимог частини першої статті 21, частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 17 червня 2015 року у зв`язку з допущенням до роботи без укладення трудового договору фізичної особи гр. ОСОБА_1 , є підставою для скасування постанови № 1267/04/36/07/10/РРО/41410845-ФС/99 від 19 травня 2021 року як протиправною
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що обов`язок доказування правомірності своїх дій та рішень в адміністративних справах покладається на суб`єкта владних повноважень, який подає до суду докази на обґрунтування правомірності своїх рішень, дій або бездіяльності, але ці докази були наявні та враховувались на момент прийняття оскаржуваного рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на досліджені докази, суд зазначає, що докази, які б давали суду підстави дійти висновку, що дійсно мало місце порушення позивачем частини першої статті 21, частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 17 червня 2015 року, у матеріалах справи відсутні.
Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 60/5.3-ФС/100 від 19.05.2021 року, № 60/5.3-ФС/101 від 19.05.2021 року, № 1267/04/36/07/10/РРО/41410845-ФС/99 від 19.05.2021 року, винесених Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко