Справа № 420/13814/20
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/13814/20

Суддя першої інстанції: Танцюра К.О.
Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса
Повний текст судового рішення складений 28.04.2021р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
08.12.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дії щодо відмови у зарахуванні йому до загального строку військової служби періоду навчання у Львівському військовому ліцеї ім.Героїв Крут з 17.07.1992р по 15.06.1995р.; зобов`язання провести перерахунок його вислуги років, з зарахуванням періоду навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут до загального військового стажу перебування на військовій службі та внести зміни до всіх облікових документів його особової справи; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату йому надбавки до грошового утримання за вислугу років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992р. №490 «Про реформу системи військової освіти» Львівський військовий ліцей імені Героїв Крут є військовим закладом. Водночас, абзацом 4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що початком перебування на військовій службі є день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею) на підставі припису, виданого військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних. Однак, відповідач безпідставно відмовляє позивачу у включенні до загального строку військової служби періоду навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 17.07.1992р по 15.06.1995р.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2021р. позов задоволений частково; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ) щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до загального строку військової служби періоду навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 17.07.1992р. по 15.06.1995р.; зобов`язано Білгород-Дністровський прикордонний загін (в/ч НОМЕР_1 ) провести перерахунок вислуги років, зарахувати період навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут до загального військового стажу перебування на військовій службі та внести зміни до облікових документів особової справи ОСОБА_1 ; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на те, що навчання позивача у Львівському військовому ліцеї ім.Героїв Крут не вважається навчанням у військовому навчальному закладі в розумінні положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а отже і проходженням військової служби згідно з переліком її видів, що закріплений у ч.4 ст.2 вказаного Закону.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного від 02.08.2021р. поновлено ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) строк на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2021р., оскільки матеріали справи не містять достовірного підтвердження своєчасного отримання прикордонним загоном оскарженого судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції, встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

Наказом Львівської республіканської спеціальної школи - інтернату від 17.07.1992р. №62 ОСОБА_2 зараховано до 9 класу Львівського військового ліцею. /а.с.12/

Наказом Львівського військового ліцею ім. Героїв Крут від 15.06.1995р. №90 ОСОБА_2 випущено з ліцею і видано атестат. /а.с.13/

Довідкою Овідіопольського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України від 31.03.2018р. №51401136 підтверджується, що 25.06.2004р. позивачем було змінено прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 у зв`язку з уточненням прізвища. /а.с.10/

27.10.2020р. позивач звернувся до Білгород-Дністровського прикордонного загінну з рапортом про зарахування йому до вислуги років періоду навчання в Львівському ліцеї ім. Героїв Крут з 17.07.1992р. по 15.06.1995р.

Листом Білгород-Дністровського прикордонного загону від 26.11.2020р. №12/10773 повідомлено позивача про відсутність правових підстав для нарахування вислуги років за період навчання у Львівському ліцеї ім. Героїв Крут з 17.07.1992р. по 15.06.1995р. /а.с.14/

Не погоджуючись з відмовою у зарахуванні до загального строку військової служби періоду навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 17.07.1992р по 15.06.1995р., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позову виходячи з наступного.

За приписами ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ч.2 ст.65 Конституції України громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-XII (надалі - Закон України №2232-XII).

За змістом ст.2 Закону України №2232-ХІІ (в редакції чинній на час навчання позивача в ліцеї) встановлено вичерпний перелік видів військової служби, до яких відносилась: строкова військова служба; військова служба за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин; військова служба жінок за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин, прапорщиків і мічманів та офіцерського складу; військова служба за контрактом прапорщиків і мічманів; військова служба за контрактом курсантів (слухачів) військово-навчальних закладів і студентів кафедр військової підготовки (факультетів військової підготовки, відділень військової підготовки) вищих цивільних навчальних закладів; військова служба за контрактом офіцерського складу.

В редакції ст.2 Закону України №2232-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) до видів військової служби відноситься: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Спір у даній справі стосується питання щодо правомірності неврахування відповідачем періоду навчання ОСОБА_1 у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут до строку військової служби, а отже й до вислуги років.

Як встановлено судом першої інстанції, Львівський військовий ліцей імені Героїв Крут був створений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992р. №490 на базі Львівської республіканської спецшколи-інтернату з поглибленим вивченням російської мови і літератури та посиленою військово-фізкультурною підготовкою.

Стаття 24 Закону України №2232-ХІІ (в редакції чинній на час навчання позивача в ліцеї) пов`язувала початок перебування на військовій службі з днем прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаному у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Водночас, станом на момент виникнення спірних правовідносин жодна норма Закону України №2232-ХІІ чи будь-якого іншого закону не відносить період навчання у ліцеї до періоду військової служби.

Згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992р. №490 «Про реформу системи військової освіти» Львівський військовий ліцей ім. Героїв Крут, в якому навчався позивач був утворений на базі Львівської республіканської спеціальної школи-інтернату з метою якісної підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів, надання державної допомоги у вихованні дітей сиріт, дітей з багатодітних сімей, а також дітей учасників бойових дій та учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Отже, військовий ліцей, в якому навчався позивач, не є військовим навчальним закладом в розумінні Закону України №2232-XII, тому строк його навчання не може бути зараховано у загальний строк військової служби, оскільки навчання в такому учбовому закладі з метою підготовки до вступу у військово-навчальні заклади не можна вважати проходженням військової служби згідно з переліком її видів, що закріплений у статті 2 цього Закону.

Слід зазначити, що Верховний Суд України у своїх рішеннях (зокрема, від 16.04.2013р. у справі №21-107а13, від 01.10.2013р. у справі №21-330а13) неодноразово вказував, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992р. №490 «Про реформу системи військової освіти» військові ліцеї були створені з метою підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів.

Аналогічна позиція міститься й в постановах Верховного Суду від 12.12.2019р. у справі № 818/1880/18; від 19.12. 2019р. у справі №540/902/19; від 12.02.2020р. у справі №813/3997/17.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992р. №393 визначено обмежений перелік підстав для зарахування до вислуги років, до яких навчання у військових ліцеях не входить.

За такого правового врегулювання та обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що Львівський військовий ліцей імені Героїв Крут не належить до військових навчальних закладів, а навчання у ньому не можна вважати навчанням у військовому навчальному закладі і проходженням військової служби згідно з переліком її видів, що закріплений ст.2 Закону України №2232-ХІІ, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.