Справа № 280/10324/21
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

01 листопада 2021 року Справа № 280/10324/21 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження матеріали заяви

Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, просп.Соборний, буд.166; код ЄДРПОУ ВП 44118663)

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА ІМПЕКС (69013, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Донецьке шосе, буд.4; )

про підтвердження обгрунтованості адміністативного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2021 о 17 год. 00 хв. від Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі заявник, ГУ ДПС у Запорізькій області) до суду надійшла заява про підтвердження обгрунтованості адміністативного арешту майна платника податків до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА ІМПЕКС (далі ТОВ ВКФ ІМПЕКС), в якій заявник просить суд: підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА ІМПЕКС, застосованого на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області від 28.10.2021.

Заява обґрунтована тим, що 22.10.2021 представники TOB ВКФ ІМПЕКС відмовилися допустити посадову особу контролюючого органу до проведення документальної планової виїзної перевірки, яка була призначена наказом заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.10.2021 за №2981-п. Відповідно до п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. За змістом пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Представник заявника підтримав заяву.

Представником ТОВ ВКФ ІМПЕКС подано до суду відзив на заяву, згідно з яким представники TOB ВКФ ІМПЕКС відмовили посадовій особі контролюючого органу в допуску до перевірки у зв`язку із протиправністю наказу про проведення перевірки. 23.10.2021 TOB ВКФ ІМПЕКС звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.10.2021 за №2981-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки TOB «ВКФ «ІМПЕКС»» та визнання протиправними дії ДПС України щодо включення TOB «ВКФ «ІМПЕКС» до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2021 було відкрито провадження по справі №280/10062/21 (суддя Бойченко Ю.П.). TOB «ВКФ «ІМПЕКС» шляхом подання позову до суду про скасування спірного наказу контролюючого органу від 08.10.2021 за №2981-п було висловлено незгоду з даним наказом на проведення перевірки та оскаржено його у судовому порядку, отже вбачається наявність спору про право в розумінні ч.4 ст.283 КАС України, що виключає можливість провадження за заявою контролюючого органу про підтвердження обгрунтованості умовного адміністративного арешту майна TOB «ВКФ «ІМПЕКС».

Представник ТОВ ВКФ ІМПЕКС заперечував проти заяви.

Дослідивши матеріали справи суд з`ясував наступне.

Як зазначено у пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.94.5 ст.94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно з п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

До заяви додано Рішення заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області від 28.10.2021, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна ТОВ «ВКФ «ІМПЕКС», що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: 69013, м.Запоріжжя, вул.Донецьке шосе, буд.4.

Вказане Рішення прийнято на підставі звернення та доданих до нього матеріалів управління податкового аудиту ГУ ДПС у Запорізькій області про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ВКФ «ІМПЕКС».

Як зазначено у п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків. Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта. У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня. У разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України).

За змістом Акту №2338/07-05 від 22.10.2021 про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової виїзної перевірки, представники ТОВ «ВКФ «ІМПЕКС» відмовили посадовій особі контролюючого органу в допуску до перевірки у зв`язку із неправомірністю наказу.

23.10.2021 ТОВ «ВКФ «ІМПЕКС» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 08.10.2021 за №2981-п (справа №280/10062/21).

Отже, платником податків оспорюється у судовому порядку наявність законних підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Оскільки видання наказу від 08.10.2021 за №2981-п передує проведенню перевірки і є предметом судового розгляду (перевірки судом правомірності його видання) в адміністративній справі, то наявність законних підстав для перевірки платника податків є спірними.

З урахуванням зазначеного, підстави, передбачені пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, контролюючим органом документально - не доведені.

Згідно з п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в особливому порядку, встановленому ст.283 КАС України.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.283 КАС України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Наявність спору про право в цьому випадку була виявлена судом після відкриття провадження у справі за відповідною заявою.

Спір про право має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 КАС України.

Суд може встановити наявність спору також із змісту відзиву на заяву платника податків, стосовно якого внесено заяву про підтвердження обгрунтованості адміністативного арешту майна платника податків.

Відповідно до роз`яснень, викладених Вищим адміністративним судом України у листі за №149/11/13-11 від 02.02.2011, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Зокрема, платник податків може заперечувати законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо (п.9 листа).

Як свідчать матеріали справи, предметом спору між сторонами є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстави для застосування спеціального заходу, зазначеного у ст.283 КАС України.

З матеріалів справи вбачається наявність між сторонами спору про право у контролюючого органу на застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Стосовно інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також застосовує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Отже, з наданих матеріалів вбачається спір про право, а тому провадження у даній справі слід закрити. Заявнику має бути роз`яснено, що розгляд адміністративним судом такої справи можливий при подачі до суду адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.238, 241-243, 248, 283 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №280/10324/21 за заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, просп.Соборний, буд.166; код ЄДРПОУ ВП 44118663) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА ІМПЕКС (69013, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Донецьке шосе, буд.4; ) про підтвердження обгрунтованості адміністативного арешту майна платника податків.

Повторне звернення з такою самою заявою не допускається.

Роз`яснити заявнику, що розгляд адміністративним судом такої справи можливий при подачі до суду адміністративного позову.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: adm.zp.court.gov.ua/sud0870/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Прасов