Справа № 569/6736/21
Суддя: Тимощук О. Я.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6736/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчука О.Б.,

за участю представника позивача адвоката Лук`янчука С.М.,

представника відповідача Довгополюк В.В.,

представника третьої особи Ясковець О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог вказує те, що 22 березня 2021 року щодо нього начальником Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області винесено постанову про накладання адміністративного стягнення № 13-04-0018/2021-пн, якою визнано винним у перешкоджанні працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізії та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

Зазначає, що він є виконуючим обов`язки директора Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, діяльність якого перевірялась працівниками Держаудитслужби в період з 01.06.2019 року по 31.03.2021 року. Для організації проведення ревізії були вжиті заходи щодо розміщення працівників Відповідача, забезпечення їх необхідним приміщенням, технікою, канцелярським приладдям, тощо. Крім цього, з першого дня роботи, працівникам Держаудитслужби були надані документи (меморіальні ордери, інші первинні бухгалтерські документи) на підготовку та відшукування яких не потрібно додаткового часу.

Підставою винесення постанови стало перешкоджання працівникам державного фінансового контролю у проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності в Департаменті, а саме не надання в строки встановлені у запитах документів необхідних для проведення ревізії на запити посадових осіб органу державного фінансового контролю № 1, № 2 від 04.03.2021 року та № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9 від 10.03.2021 року.

При цьому, як вказує позивач в запитах встановлені занадто короткі строки для надання необхідних документів, тривалістю 1-3 дні.

При цьому, Департаментом, з початку проведення ревізії надавались документи, запитувані працівниками Управління спочатку без оформлення актів приймання передачі, в подальшому за актами приймання-передачі. Однак, враховуючи значний обсяг документів, Департамент, об`єктивно не міг забезпечити підготовку одразу усіх документів для відповідача.

Вважає, що вказані у протоколі обставини не відповідають дійсності, так як документи необхідні для проведення ревізії відповідачу надавались.

28.05.2021 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Лук`янчук С.М. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав повністю, просить їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Довгополюк В.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить відмовити у їх задоволенні. Крім того, зазначає, що ревізію фінансово-господарської діяльності Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА за період з 01.06.2019 року по 31.03.2021 року розпочато з 04.03.2021 року. Пояснила, що посадовими особами Держаудитслужби України, вимагалось від Департаменту забезпечення надання повного пакету необхідних для проведення ревізії документів відповідно до наступних запитів № 1, № 2 від 04.03.2021 року, № 3 від 09.03.2021 року та № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9 від 10.03.2021 року, однак запитувані документи в повному обсязі у строки встановлені у запитах надані не були. Стверджує, що ненадання вказаних у запитах документів не дає можливості здійснити в повному обсязі контроль по питанню програми ревізії дотримання законодавства під час використання коштів, виділених на здійснення заходів і завдань державних цільових програм. Вищевказані обставини перешкоджають виконанню працівникам органу державного фінансового контролю своїх повноважень.

Представник третьої особи - Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації - Ясковець О.А. в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Пояснив, що ОСОБА_1 вжито всіх необхідних заходів для надання запитуваних відповідачем документів, шляхом надання доручення підлеглим працівникам вчинити дії спрямовані на підготовку та надання необхідних документів ревізорам. Стверджує, що документи надавались відповідачу, відразу без оформлення актів приймання передачі, а вподальшому, з оформленням відповідних актів. Крім того, вказує на те, що чинним законодавством не передбачено складення Акту про перешкоджання в проведенні ревізії, натомість може бути складено Акт про неможливість проведення ревізії.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладання адміністративного стягнення № 13-04-0018/2021-пн від 22 березня 2021 року, винесеною начальником Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 164-2 КУпАП, а саме у перешкоджанні працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізії та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

З 04.03.2021 року в Департаменті з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області (далі - Управління) розпочато ревізію фінансово-господарської діяльності за період з 01.06.2019 року по 31.03.2021 року. Участь у ревізії приймало 11 працівників відповідача.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою її винесення стало перешкоджання працівникам державного фінансового контролю у проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності в Департаменті, а саме станом на 15.03.2021 року не надано документи необхідні для проведення ревізії на запити посадових осіб органу державного фінансового контролю від 11.03.2021 року № 10, № 12, № 13, № 14.

Згідно запиту № 1, № 2 від 04.03.2021 року відповідач просить надати документи протягом 0409.03.2021 року, у запитах № 4-9 від 10.03.2021 року відповідач встановив строк для надання документів до 10 години 00 хвилин 11.03.2021 року

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до актів прийому-передачі Департаментом надавалися службовим особам Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області документи, необхідні для проведення ревізії.

Так, в судовому засіданні встановлено та не заперечується позивачем, що враховуючи значний обсяг документів, Департамент об`єктивно не зміг забезпечити підготовку одразу усіх документів для відповідача.

11 березня 2021 року відповідачем складено Акт про перешкоджання в проведенні ревізії, за змістом якого під час проведення ревізії було подано 9 запитів, на які станом на 16.00 год. 11.03.2021 року в.о. директора Департаменту Рівненської ОДА не забезпечено надання документів. Вказані обставини спрямовані на перешкоджання виконання працівниками органу державного фінансового контролю своїх повноважень.

12 березня 2021 року головним державним аудитором відділу контролю у галузі промисловості, енергетики, транспорту, фінансових послуг, ЖКГ, інфраструктури та зв`язку Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області Бодак Ритою Федорівною складено відносно Позивача протокол про адміністративне правопорушення № 13-04-0018/2021-пр в якому зазначено про допущення ним адміністративного правопорушення, а саме перешкоджання працівникам органу фінансового контролю у проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності в Департаменті шляхом ненадання документів необхідних для проведення ревізії на запити Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області.

Також в протоколі вказано, що позивачем допущено порушення п.11 ст. 10 ч.2 ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні», п.16, п.23 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20 квітня 2006 року № 550 (далі по тексту Порядок), пп. 1 п.9 Положення про департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 06.11.2019 року, № 926.

Проте, суд зауважує, що дані норми в контексті ст. 19 Конституції України не передбачають жодного зобов`язання чи способу виконання вимог Держаудитслужби посадовими особами об`єктів контролю адже вони не створюють обов`язків для посадових осіб інших органів державної влади, установ, організацій, а є лише декларативними за своїм характером й виступають базою для подальшої їх конкретизації підзаконними актами.

Крім того, посилання в протоколі на пункти Порядку 550 та положення про Департамент демонструють відсутність реальної норми яку б було порушено при виконанні обов`язків керівника об`єкту контролю у ході контрольного заходу, адже Порядком 550 лише визначаються методи здійснення контрольного заходу та модель поведінки ревізора у окремих визначених ситуаціях, а не перелік обов`язків керівника об`єкта контролю вчиняти ті чи інші дії.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що жодна з даних норм не встановлює порядку виконання вимог працівників органу фінансового контролю директором Департаменту, а відтак і бути порушеною не може.

22 березня 2021 року винесено оскаржувану постанову № 13-04-0018/2021-пн, згідно якої визнано ОСОБА_1 винним у перешкоджанні працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізії та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ст. 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення яким є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Поряд з цим, ст. 7 КупАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відтак, особа, що приймає рішення про притягнення до відповідальності зобов`язана з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення;

- чи винна дана особа в його вчиненні;

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності;

- чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність;

- чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правові засади організації та діяльності Державної аудиторської служби України визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю», Положення про Державну аудиторську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03.02.2016 року, Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженийпостановою Кабінету МіністрівУкраїни №550 від 20.04.2006 року, Порядок оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів проадміністративні правопорушення, затверджений наказом Державної аудиторської служби України №168від 01.12.2016 року, Кодекс України про адміністративні правопорушення, тощо.

Відповідно до п.п. 9 п.4 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України №43 від 03.02.2016 року, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства.

Частиною 1 ст.164-2 КУпАП передбачено, зокрема, відповідальність за перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок.

Так, під перешкоджанням проведенню перевірки відповідно до п. 23 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006 року та п. 19 Порядку проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами і внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 13 від 01.03.2013 року, слід розуміти недопущення посадових осіб органу державного фінансового контролю та залучених спеціалістів до проведення перевірки, неподання необхідних для перевірки документів, затримка у поданні документів та інші незалежні від органу державного фінансового контролю обставини, що перешкоджають проведенню ревізії. Перешкоджання посадовим особам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізії є підставою для застосування до об`єкту контролю санкцій, передбачених законодавством, і для притягнення керівника об`єкта контролю до адміністративної відповідальності.

Так, відповідач стверджує, що позивачем здійснювалось перешкоджання працівникам органу державного контролю у проведенні ревізії, що виразилось у ненаданні документів для перевірки.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини та норми чинного законодавства, про порушення яких стверджує відповідач не створюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення передбаченого ст. 164-2 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до п. 11 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні», органу державного фінансового контролю надається право одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, інших юридичних осіб та їх посадових осіб, фізичних осіб - підприємців інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.

Вказана норма не встановлює прав та обов`язків для позивача (чи об`єкту контролю), а тому суд вважає, що не може бути порушена позивачем.

Частина 2 ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні» встановлює, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Зважаючи на викладене та те, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що Департамент дотримувався обов`язку щодо забезпечення Управління документами, необхідними для перевірки, виключає умисел в діях позивача. Крім того, об`єктивна неможливість підготувати відразу усі запитувані документи, за умови надання більшої їх частини та повідомлення про те, що інші документи будуть надані в найкоротший час не можна розцінювати як невиконання законної вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю. Водночас, законодавство не передбачає строку надання документів для органу контролю під час проведення ревізії.

З огляду на викладене, суд вважає, що такі документи повинні бути наданні після отримання відповідної вимоги (запиту) у строки, що дозволять працівниками Управління здійснити їх перевірку та аналіз до завершення прогнозованого строку ревізії.

Пункт 16 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20 квітня 2006 року № 550 (далі Порядок № 550) встановлює шляхи проведення ревізії та перелік документів, що підлягають перевірці.

Отже, суд вважає, що вказана норма не була порушена позивачем.

Згідно п. 23 вищезгаданого Порядку № 550, у разі відсутності бухгалтерського обліку на об`єкті контролю, недопущення посадових осіб органу державного фінансового контролю до проведення ревізії та ненадання необхідних для перевірки документів, наявності інших об`єктивних і незалежних від органу державного фінансового контролю обставин, що унеможливлюють або перешкоджають проведенню ревізії, посадовою особою органу державного фінансового контролю складається акт про неможливість проведення ревізії із зазначеннямвідповідних причин, який підписується та вручається об`єкту контролю у тому ж порядку, що і акт ревізії.

Отже, п. 23 Порядку № 550 встановлює відповідальність, зокрема, за недопущення до проведення ревізії та ненадання необхідних для перевірки документів. При цьому, слід звернути увагу, що підставою для реагування посадовою особою державного фінансового контролю саме в частині документального забезпечення перевірки є одночасна наявність двох обставин: 1) недопущення до проведення ревізії та 2) ненадання необхідних для перевірки документів.

В судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач був допущений до проведення ревізії, документи до перевірки відповідачу надані, відтак, суд вважає, що контролюючий орган безпідставно дійшов висновку про наявність підстав, які унеможливлюють або перешкоджають проведенню ревізії.

Відтак, суд вважає, що в діях позивача відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.

Відповідач стверджує, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, шляхом перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок.

При цьому, позивач, допускаючи працівників Управління до ревізії, надаючи їм документи, що входять до предмету перевірки мав намір та мету забезпечити реалізацію вимог чинного законодавства щодо проведення ревізії в очолюваному ним Департаменті, тобто вина (умисна чи необережна) в діях позивача відсутня.

Суд критично ставиться до Акту про перешкоджання в проведенні ревізії від 12.03.2021 року, оскільки пунктом 23 Порядку № 550 передбачено, що у разі ненадання необхідних для перевірки документів посадовою особою органу державного фінансового контролю складається акт про неможливість проведення ревізії із зазначенням відповідних причин, який підписується та вручається об`єкту контролю у тому ж порядку, що і акт ревізії.

Дана норма не містить жодного посилання на «Акт про перешкоджання», а такі дії посадова особа органу Держаудитслужби зобов`язана фіксувати в «Акті про неможливість проведення контрольного заходу».

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд важає, що вищевказані вимоги КУпАП відповідачем не дотримані, що призвело до безпідставного притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, а саме: адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Постанова по справі згідно ч.ч. 2, 6, 8 ст. 283 КУпАП повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я тапо батькові,посада посадовоїособи),який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження,місце проживаннячи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова о справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи та прийняття рішення уповноважена посадова особа провела неповне дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, оскільки не надано оцінку запереченням та доводам особи, яка притягується до відповідальності, із зазначенням, які були взяті до уваги при прийнятті рішення або ж які були відхилені та мотиви такого відхилення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 22 березня 2021 року № 13-04-0018/2021-пн.

Частиною третьоюстатті 286 КАС Українивизначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення та ураховуючи, що місцевий загальний суд як адміністративний має повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно абз. 1 ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду із адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Таким чином, на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 139, 164-2, 245, 247, 251, 280, 283, 286, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 10, 11, 159, 160, 162, 163, 171-2 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області № 13-04-0018/2021-пн від 22.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Міцкевича, 14, код ЄДРПОУ - 40913624) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту його проголошення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рівненський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 03 листопада 2021 року.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.