Справа № 2-а-573/2011
Суддя: Хромова О. О.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:2-а-573/2011
Провадження №: 6-а/755/8/21
УХВАЛА

"26" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення у Дніпровському районі м. Києва, Державна казначейська служба України, про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в справі № 2-а-537/2011 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення у Дніпровському районі міста Києва, Київського міського центру по перерахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про визнання дій протиправними та перерахунок пенсії на заявника, яка є єдиною спадкоємицею до майна ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що позивач у справі є її братом, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому рішення суду є невиконаним.

Сторони, будучи повідомленими належним чином про час та дату розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до частини другої статті 379 КАС України неявка учасників справи не перешкоджає судовому розгляду.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, надані докази та давши їм оцінку суд приходить до таких висновків.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 травня 2011 року позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення у Дніпровському районі міста Києва, Київського міського центру по перерахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про визнання дій протиправними та перерахунок пенсії задоволено частково. Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік - неправомірними. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до статті

48 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, враховуючи нараховані виплачені йому суми допомоги. Зобов`язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік на підставі здійсненого Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації перерахунку сум щорічної допомоги на оздоровлення, враховуючи проведені за цей період виплати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2012 року постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12 травня 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 березня 2013 року постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12 травня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2012 року залишено без змін.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із відомостями Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 01 липня 2016 року в провадженні Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 439/214 до майна померлого ОСОБА_2 , єдиним спадкоємцем якого є

ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Таким чином, суд вважає, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Згідно із частиною першою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою, другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положеннями частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця.

У контексті наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, відповідно до якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

До того ж цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 813/673/17.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня

2009 року зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також, що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Крім того, у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява 40450/04, пункт 46) Європейський суд з прав людини зазначив: «…що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (див. рішення у справі «Метаксас проти Греції» (Metaxas v. Greece), № 8415/02, пункт 19; та у справі «Лізанец проти України» (Lizanets v. Ukraine), № 6725/03, пункт 43).

У пункті 48 цього рішення Європейський Суд з прав людини зробив висновок, що заявникові не можна було дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. І далі, у пункті 54 звернув увагу, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (див. рішення у справі «Сокур проти Україн»" (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, і у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v.Ukraine), №1811/06).

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, тлумачити статтю 379 КАС України слід з дотриманням Конвенції та забезпеченням ефективності захисту порушених прав, як норму, яка надає суду можливість контролювати виконання судових рішень, усувати перешкоди та сприяти виконанню. При цьому відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, і не суперечить загальній меті адміністративного судочинства.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (справа № 2-а-3494/11).

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження у справі № 2-а-537/2011 та задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 241-248, 379 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі

м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення у Дніпровському районі м. Києва, Державна казначейська служба України, про заміну сторони виконавчого провадження, - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в справі № 2-а-537/2011 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення у Дніпровському районі міста Києва, Київського міського центру по перерахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про визнання дій протиправними та перерахунок пенсії, його правонаступником - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Дніпровський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали складено 01 листопада 2021 року.

Суддя О.О. Хромова