Справа № 160/19932/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови,
23.10.2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у якій позивач просить:
- скасувати арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою від 12.10.2021 року ВП №67065063 Державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Яворської К.В.;
- зобов`язати Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , внесені у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження ВП №67065063, скасувати інші вжиті заходи у ВП №67065063 щодо виконання постанови від 18.11.2015 року у виконавчому провадженні 49243454 державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Кітаєва С.С.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач не погоджується з постановою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору. Позивач вказує, що виконавчий збір не стягується згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII. Державні виконавці у виконавчому провадженні №49243454 не проводили в повному обсязі виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом. Вжиті заходи примусового виконання у виконавчому провадженні №49243454 не привели до повного виконання рішення. Позивач зазначає, що ним не пропущено строк звернення з позовом до суду, оскільки оскаржувану постанову позивачем не отримано вчасно; про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався лише 22.10.2021 року, коли у Єдиному реєстрі боржників з`явились відомості про позивача у зв`язку з відкриттям ВП №67065063. Позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року провадження у справі відкрито та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 02.11.2021 року о 11:20.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
В судове засідання, призначене на 02.11.2021 року, з`явився представник позивача, підтримав позовні вимоги. Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою представника відповідача, судом продовжено розгляд справи в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .
Судом встановлено, що на виконанні Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №49243454 з примусового виконання виконавчого листа №412/7593/2012, виданого 20.05.2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.
Стягувачем у вказаному виконавчому провадженні визначено ТОВ «Інтерсервісбуд», боржником - ОСОБА_1 .
28.09.2021 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Д.Ю. прийнято постанову у ВП №49243454 про повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою.
Не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладенням арешту на кошти, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як зазначено у частині першій статті 28 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) (який діяв на час винесення відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 28 Закону № 606-XIV виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.
Згідно з частиною третьою статті 28 Закону № 606-XIV постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред`явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.
Розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі (частина четверта статті 28 Закону № 606-XIV).
Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк (частина восьма статті 28 Закону № 606-XIV).

05.10.2016 року набрав чинності Закон України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону № 1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За приписами пункту шостого частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону №1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ Закону № 1404-VІІІ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Як свідчать матеріали справи, 10.11.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №49243454 про примусове виконання виконавчого листа №412/7593/2012, виданого 20.05.2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, а 18.11.2015 року прийнята постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у вказаному виконавчому провадженні у розмірі 65063,78 грн.

Вказане виконавче провадження було відкрито на час дії Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV.

Як встановлено судом, постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №49243454 прийнята до 05.10.2016 року (до набрання чинності Закону №1404-VІІІ), а постанова про відкриття виконавчого провадження № 67065063 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26601,15 грн. 12.10.2021 року, тобто після набрання чинності Законом № 1404-VІІІ.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що з урахуванням пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VІІІ у відповідача були відсутні законодавчо встановлені підстави для відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору на підставі постанови, що була прийнята у відповідності до Закону № 606-XIV.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 23.01.2020 року у справі № 808/751/17.

З огляду на викладене, позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №67065063 від 12.10.2021 року підлягає задоволенню судом.

Стосовно доводів позивача про нездійснення державним виконавцем дій, що призвели до виконання рішення під час примусового виконання у ВП №49243454, суд зазначає, що вказані обставини не підлягають встановленню судом, з огляду на відсутність законодавчо визначених підстав для прийняття оскаржуваної постанови та порушення процедури її прийняття.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону № 1404-VІІІ у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону № 1404-VІІІ арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, Законом № 1404-VІІІ визначені повноваження суду не зняття арешту, у випадку встановлення протиправності дій державного виконавця з відкриття виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт на кошти позивача.

Судом під час розгляду справи також встановлено, що відповідачем в межах примусового виконання постанови №49243454, виданої 18.11.2015 року Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 26601,15 грн., 21.10.2021 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Яворською К.В. накладено арешт на кошти позивача.

З метою відновлення прав, свобод та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про скасування арешт на грошові кошти на рахунках позивача.

Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1404-VІІІ Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Частиною 5 ст. 9 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону № 1404-VІІІ відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 40 Закону № 1404-VІІІ у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

З аналізу наведених норм, судом встановлено, що Законом № 1404-VІІІ передбачено алгоритм дій державного виконавця у випадку скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, за наслідками здійснення яких державний виконавець виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасовує інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення.

Оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.10.2021 року ВП №67065063 визнано протиправною та скасовано цим судовим рішенням, то станом на день прийняття рішення права та інтереси позивача в цій частині заявлених позовних вимог діями або бездіяльністю державного виконавця не порушені.

Відтак, заявлені в цій частині позовні вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 22.10.2021 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 605,33 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Пісаржевського, буд. 1А, м. Дніпро, 49005, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 12.10.2021 року ВП №67065063 Державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Яворської К.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №67065063 з примусового виконання постанови державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Кітаєва С.С. від 18.11.2015 року № 49243454 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 26601,15 грн.

Скасувати арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що були відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать ОСОБА_1 , накладений постановою Державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Яворською К.В. від 21.10.2021 року ВП №67065063.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 33 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський