Справа № 120/7387/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 листопада 2021 р. Справа № 120/7387/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського міжрегіонального управління Укртрасбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Подільського міжрегіонального управління Укртрасбезпеки (далі - відповідач).

За змістом позову позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову №227219 від 05.02.2021 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що оскаржувана постанова від 05.02.2021 №227219 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" прийнята відповідачем із порушенням норм діючого законодавства. Зокрема, відповідачем не вірно визначено особу автомобільного перевізника, адже ФОП ОСОБА_2 на замовлення ФОП ОСОБА_3 здійснив перевезення вантажу, що підтверджується товарно-транспортною накладною №АБ-00034827 від 10.12.2020. Фактичне транспортування вантажу здійснювалось ФОП ОСОБА_2 , який в даних правовідносинах виступає перевізником. З приводу відсутності в графі перевізник будь-якої інформації сторона позивача вказує, що таку технічну посилку допущено вантажовідправником ТОВ Аерок, який оформляв товарно-транспорту накладу. Відтак, недоліки, які допущені вантажовідправником не є підставою для накладення штрафу на ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, позивач вважає, що інспектором Укртрансбезпеки при складенні акту, а також заступником начальника Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки при винесенні оскаржуваної постанови неправомірно зазначено порушником законодавства про автомобільний транспорт ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 12.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків останньої.

23.07.2021 позивачем усунуто недоліки, визначені ухвалою від 12.07.2021 року.

Ухвалою від 28.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того встановлені сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення. Також даною ухвалою вирішено витребувати у Подільського міжрегіонального управління Укртрасбезпеки всі належним чином засвідченні копії матеріалів, які стали підставою для винесення постанови №227219 від 05.02.2021 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.

17.08.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, зокрема, вказує, що під час зважування транспортного засобу DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено фактичне навантаження на здвоєну вісь 18,200 т при нормативно допустимих 16 т. У свою чергу, 05.02.2021 проводився розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт щодо акту № 243955 від 10.12.2020 та матеріалів вагового контролю, на розгляд якої ОСОБА_1 або його представник не прибули, жодних документальних або інших доказів, які б спростували факт перевищення транспортних засобів габаритно вагових параметрів не надали, жодних клопотань документів на адресу управління не надходило тому за рішенням в.о. Заступника Подільського міжрегіонального управління Укртранснбезпеки прийняте рішення про винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 227563 від 05.05.2021, за порушення ч. 1 абз. 15 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

З приводу доводів позивача про не належно визначену особу автомобільного перевізника відповідач вказує, що ОСОБА_1 не надано доказів, які б підтверджували виконання умов договору оренди транспортного засобу та тимчасовий реєстраційний талон, що підтверджує право використання орендованим транспортним засобом.

Відтак, на переконання представника відповідача, оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Правом на подання відповіді на відзив та заперечення сторони не скористались.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що 10.12.2020 у пункті габаритно-вагового контролю на а/д Р-03 підїзд до М-03 4 км+100 м, посадовими особами Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .

Відповідно до товарно-транспортної накладної № АБ-00034827 від 10.12.2020 транспортний засіб позивача здійснював перевезення блоків газобетонних AEROC D400-2,5 300/200/610 гладкий (2,196) в кількості 28,548 куб.м.

За результатами перевірки складено акт від 10.12.2020 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно з яким в ході перевірки виявлено перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових обмежень, а саме: маса здвоєної осі 18,220 т. Відтак, перевищення параметрів від нормативно допустимих становить 13,88%. Відповідальність за таке порушення передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Законом України "Про автомобільний транспорт".

Окрім того, за результатами габаритно-вагового контролю складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 024036 від 10.12.2020, в якому зафіксовано осьові навантаження, що становлять: 8,120 т. при нормативно допустимому навантаженні - 11 т; 18,220 при нормативно допустимому навантаженні - 16 т.

Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.12.2020 встановлено результати вагового контролю навантаження на кожну з осей, які становлять: 1 вісь -8,120 т.; 2 вісь 11,020 т.; 3 вісь 7,200 т.; повна маса транспортного засобу - 26,340 т.

З огляду на виявлені порушення старшим державним інспектором Козлюк О.П. складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № АБ-00034827 від 10.12.2020 на суму 279,45 євро.

05.02.2021 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Заступником начальника Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено постанову №227219, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн., за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із такого.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

За п. 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон від 05.04.2001 № 2344-ІІІ), Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон 30.06.1993 № 3353-XII), Закон України, «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV (далі - Закон від 08.09.2005 № 2862-IV), Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 671 від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879), Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України № 1306), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з ст. 5 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про автомобільний транспорт державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком № 1567.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до ст. 60 Закону від 05.04.2001 № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, як зазначено в абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону від 05.04.2001 № 2344-III, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників.

Таким чином, визначальним в межах розгляду цієї справи суд вважає встановлення факту того, чи є позивач перевізником в розумінні положень Закону № 2344-III, адже доводи позивача полягають саме в тому, що відповідач застосував адміністративно-господарський штраф до неналежного суб`єкта.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону від 05.04.2001 № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно зі ст. 33 Закону від 05.04.2001 № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Отже, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-III, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (надалі - Орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (надалі - Орендар) уклали договір оренди транспортного засобу №01/09-20 від 01.09.2020. Відповідно до п. 1.1 такого договору Орендодавець передає в тимчасове користування, за плату, Орендарю належний йому на праві власності, транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , а також зобов`язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію.

Згідно з п. 4.1 термін оренди складає 12 місяців з моменту отримання Орендарем транспортного засобу за Актом передачі-приймання.

Окрім того, в матеріалах справи наявний акт прийому-передачі відповідно до Договору оренди транспортного засобу №01/09-20 від 01.09.2020 року за змістом якого 01.09.2020 року ФОП ОСОБА_1 передає, а ФОП ОСОБА_2 приймає у тимчасове платне користування транспортний засіб автомобіль марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 .

Отже, вищезазначений транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_4 , на момент проведення габаритно - вагового контролю 10.12.2020 перебував у законному користуванні ФОП ОСОБА_5 , який міг розпоряджатися зазначеним транспортним засобом на власний розсуд.

За таких обставин, акт перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів та акт проведення перевірки, який складено без встановлення перевізника (належного суб`єкта відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт), не може бути належною підставою для притягнення позивача, як власника транспортного засобу, до адміністративно-господарської відповідальності.

Окрім того, як вбачається із товарно-транспортної накладної № АБ-00034827 від 10.12.2020 транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 здійснював перевезення блоків газобетонних, замовник - ФОП ОСОБА_3 , вантажовідправник ТОВ АЕРОК, вантажоодержувачем ФОП ОСОБА_3 . У свою чергу, у графі автомобільний перевізник відсутня інформація, однак, технічна помилка допущена вантажовідправником ТОВ АЕРОК при заповненні товарно-транспортної накладної, не може слугувати підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, з огляду лише те, що він є власником такого транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час здійснення перевезення вантажу транспортний засіб позивача використовувався іншим суб`єктом господарювання, в зв`язку із чим, позивач не може нести відповідальність за результати його господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 09.08.2019 справа № 806/1450/16, яка в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для застосування.

При цьому, суд вважає безпідставним посилання відповідача на постанову Верхового Суду від 20.12.2018 у справі № 804/8740/16, адже зазначена постанова прийнята судом касаційної інстанції за інших фактичних обставин та висновки, наведені у ній не підлягають застосуванні до спірних правовідносин в межах даної справи. Зокрема, у зазначеній справі предметом спору була правомірність застосування до автомобільного перевізника, що здійснював перевезення пасажирів адміністративно-господарського штрафу з огляду на відсутність у водія на момент проведення перевірки тимчасового реєстраційного талона. У свою чергу, правовідносини щодо перевезення пасажирів та вантажу не є тотожними за своїм нормативним регулюванням.

Окрім того, суд не бере до уваги заперечення сторони відповідача щодо не надання позивачем документів, які б підтверджували виконання вимог договору оренди, адже достатнім для встановлення факт передачі автомобіля за договором оренди є наявність самого договору оренди транспортного засобу від 01.09.2020 року №01/09-20 та акту прийому-передачі транспортного засобу від 01.09.2020 року №01/09-20.

Отже, постанова Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 227219 від 05.02.2021 року є протиправною та підлягає скасуванню.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 8 вказаного Положення передбачено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідачем у справі є Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (територіальний орган Укртрансбезпеки), який в силу норм Кодексу адміністративного судочинства України володіє статусом суб`єкта владних повноважень, однак не є юридичною особою, що виключає можливість стягнення із відповідача сплаченого позивачем судового збору.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 227219 від 05.02.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036) територіальний орган Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ).

Рішення в повному обсязі сформовано: 02.11.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна