Справа № 160/20313/21
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 листопада 2021 року Справа 160/20313/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., перевіривши матеріали позовної Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення майнової шкоди, -

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 щодо збереження військового майна перебуваючи на посаді начальника служби ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_2 (колишня пп НОМЕР_3 );

- стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, 15 грудня 2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), на користь держави в особі військової частини НОМЕР_2 (смт. Донське, Волноваського району, Донецької області, ) майнову шкоду в розмірі 4101905,80 грн.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.8 ст.171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

П`ятим днем для вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі є 01.11.2021р. перебування судді у відпустці, у зв`язку з чим, дана ухвала прийнята першим робочим днем - 02.11.2021р.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У супереч зазначеному, адреса електронної пошти відповідача не зазначена.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України, суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Проте, позивачем зазначені вимоги закону не виконані, до позовної заяви не надано доказів направлення позовної заяви з додатками відповідачу, а саме: опис вкладення, складений працівником поштового зв`язку відсутній.

При цьому, наданий фіскальний чек АТ «Укрпошта» не відображає інформації про адресу отримувача та зміст поштового відправлення.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом із позовною заявою Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду із заявою про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з відсутністю коштів.

Розглянувши клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх сплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може, зокрема, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі обумовлені статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Суд враховує положення пункту 1 частини 2 статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обмежене фінансування Військової частини НОМЕР_1 не є підставою для відстрочення від сплати судового збору.

Суд зазначає, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Позивачем на підтвердження обставин, зазначених в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви не надано до суду жодних доказів.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є такими, що не залежать від волі особи, та дають право на відстрочення сплати судового збору.

У зв`язку із цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним в ухвалі по справі №420/3173/19 від 18.03.2020 року та ухвалі по справі №560/3049/20 від 30.12.2020 року.

З урахуванням наявних у матеріалах справи документів, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про відстрочення сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору складає: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень.

Згідно частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, з аналізу вищевказаних норм видно, що судовий збір сплачується, як за майнові вимоги, так і за немайнові вимоги незалежно чи є такі вимоги похідними.

Судом встановлено, що позовна заява містить дві позовні вимоги: про визнання протиправною бездіяльності (немайнова вимога) за яку позивач повинен сплатити судовий збір у сумі 2270грн. та про стягнення майнової шкоди у розмірі 4101905,80грн. (майнова вимога), за яку позивач повинен сплатити судовий збір у сумі 22700,00грн. (не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму).

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимоги немайнового та майнового характеру на загальну сумі 24970,00грн. (22700-2270), отримувач коштів - ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/ 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37988155, банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача UA4004632, код класифікації доходів бюджету- 22030101, із зазначенням номера справи.

Положеннями статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2020р. №172 призначено службове розслідування по факту нестачі 500 пострілів ВОФ 843Б у військовій частині НОМЕР_6 .

Згідно п.3 Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2020р. №82 «Про результати службового розслідування» за шкоду заподіяну державі нестачею 500 пострілів ВОФ 843Б у військовій частині НОМЕР_6 притягнуто старшого лейтенанта ОСОБА_1 до «ПОВНОЇ» матеріальної відповідальності у розмірі 4101905,80грн.

Крім того, у вказаному наказі зазначено, що по даному випадку у військовій частині НОМЕР_7 згідно наказу командира №120 від 16.02.2018 було призначене службове розслідування по факту нестачі 500 пострілів ВОФ 843Б у військовій частині НОМЕР_6 . В ході службового розслідування встановлено, що причиною нестачі 500 пострілів ВОФ 843 Б, у військовій частині НОМЕР_6 (пп НОМЕР_3 ) є халатне відношення до виконання службових обов`язків старшим лейтенантом ОСОБА_1 , не оформлення актів прийому-передачі військового майна, що спричинило нанесенням матеріальних збитків державі на загальну суму 410190,58 грн. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_7 від 08.07.2018 року № 204 матеріали по даному факту були направленні до військової прокуратури м. Маріуполь Донецької області, для подальшого встановлення ступеню вини посадових осіб, відповідальних за облік збереження зброї та боєприпасів, та порядку відшкодування збитків нанесених державі з винних осіб. По даному факту внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143.

Таким чином, про халатне відношення до виконання службових обов`язків старшим лейтенантом ОСОБА_1 по факту нестачі 500 пострілів ВОФ 843Б у військовій частині НОМЕР_6 вперше було встановлено у 2018 році.

У зв`язку з викладеним, звернувшись у жовтні 2021р. із вказаним позовом позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду з позовом про стягнення майнової шкоди, як з 2018р. так із травня 2020р.

Аналогічні висновки щодо застосування 3-місячного строку звернення до суду у справах щодо стягнення майнової шкоди викладені у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року по справі № 420/4099/20.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, яке обґрунтовано тим, що: - з 2016 року військова частина НОМЕР_1 перебуває в складі сил та засобів ООС (Організації Об`єднаних Сил), а також на даний час знаходиться на виконанні завдань за призначенням, тобто вживає заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, тому представник військової частини не мав можливості звернутися до суду у визначені законом строки; з травня місяця 2020 року управління військової частини НОМЕР_1 знаходиться в Міжнародному центрі миротворчості та безпеки на полігоні смт. Старичі, Яворівського району, Львівської області, що унеможливлює зібрання всіх потрібних доказів представником військової частини НОМЕР_1 з метою подачі позовної заяви до суду; - військова частина НОМЕР_1 відповідно до статі 8 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганських областях» відповідно до наказу Генерального Штабу Збройних Сил України від 14.08.2020 р. №110/ДСК, залучена до виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, представник військової частини не мав змоги зібрати необхідні документи для підготовки позовної заяви до суду, в свою чергу інші посадові особи військової частини не мали змогу надати необхідні документи так як вся документація знаходилися та зберігалися у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 . Також представник позивача зауважив, що під час виконання завдань за призначенням в районі проведення Операції об`єднаних Сил у військовій частині існують певні проблеми щодо транспортування та пересування. У зв`язку з викладеним та посилаючись на те, що мало місце факт ускладнення зібрання документів та підготовки їх до відправки до суду та, у зв`язку з карантинними обмеженнями, представник позивача просить суд поновити строк звернення до суду із цим позовом.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії від 25.01.2000 р. Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Днем, коли особа дізналась про порушення свого права, - є день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Щодо посилання позивача, як на підставу поважності пропуску позивачем строку звернення до суду на те, що на наданий час військова частина знаходиться на виконанні завдань із забезпечення національної безпеки і оборони, а з травня місяця 2020 року управління знаходиться в Міжнародному центрі миротворчості та безпеки на полігоні смт. Старичі, Яворівського району, Львівської області і на підставі наказу Генерального Штабу Збройних Сил України від 14.08.2020 р. №110/ДСК, залучена до виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, суд зазначає, що як було зазначено вище про халатне відношення до виконання службових обов`язків старшим лейтенантом ОСОБА_1 було встановлено у 2018р. (наказ командира військової частини НОМЕР_7 від 08.07.2018 року № 204) та у травні 2020р. (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2020р. №82 «Про результати службового розслідування»), відповідно події, які мали місце у 2020 році не можуть бути підставою для поважності пропуску строків звернення до суду із цим позовом, як і сам факт введення карантинних обмежень, без доведення поважності пропуску строків звернення до суду із позовом, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суд зазначає, що причини обґрунтування пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані Військовою частиною НОМЕР_1 , є абстрактними та не підтвердженими жодними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що наведені позивачем обставини поновлення строку звернення до суду не є об`єктивними, тобто такими, що не залежали від волі позивача обставинами, які б доводили поважність причин пропуску встановленого законом строку звернення до адміністративного суду та пояснювали тривале зволікання з пред`явленням позову з 2018, у тому силі з травня 2020 до жовтня 2021 року.

За таких обставин, наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду підстави суд вважає неповажними.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивачем не надано, а саме: - наказ командира військової частини НОМЕР_7 від 08.07.2018 року № 204; - Акти та матеріали службових розслідувань по факту нестачі 500 пострілів ВОФ 843Б; - докази внесення відомостей по даному факту до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 та наслідки їх розгляду.

Письмовими доказами відповідно до частини першої статті 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів "Згідно з оригіналом", назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії, що проставляється у лівому нижньому куті документа.

Відповідно до п.8 гл.10 розд. І Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка Копія.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, додані до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином, оскільки не зазначена дата засвідчення документів.

Висновок щодо обов`язку належного засвідчення копії документів узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в ухвалах від 13.01.2021 року по справі № 280/3414/19, від 11.02.2021 року по справі № 500/1525/20, від 23.02.2021 року по справі № 9901/33/21 та інші.

Згідно п.п.6, 7 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Позивачем не виконані вимоги вказаних пунктів, оскільки такі відомості не зазначені.

Відповідно до п.8 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Проте, не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Також, у відповідності до п.11 ч.5 ст.160 КАС України позивачу необхідно надати власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У супереч зазначеному, позивачем не надано власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.123, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

Ухвалив:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення пропущеного строку звернення із даним позовом відмовити.

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення майнової шкоди - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме:

- надати виправлений позов із зазначенням адреси електронної пошти відповідача із доказами направлення його відповідачу;

- надати докази надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів (оригіналу (або засвідченої копії) квитанції про сплату послуг поштового зв`язку, та опису вкладення до цінного листа, складеного працівником відділу поштового зв`язку);

- надати до суду оригінал документа про сплату судового збору в розмірі 24970,00грн.;

- надати заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням поважності пропуску таких строків із наданням підтверджуючих доказів;

- надати засвідчені належним чином у відповідній кількості сторін докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача (наказ командира військової частини НОМЕР_7 від 08.07.2018 року № 204; - Акти та матеріали службових розслідувань по факту нестачі 500 пострілів ВОФ 843Б; докази внесення відомостей по даному факту до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 та наслідки їх розгляду);

- надати додатки завірені належним чином у відповідності до ч.5 ст.94 КАС України;

- зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі вживалися та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- відповідно до п.8 ч.5 ст.169 КАС України зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- надати письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Роз`яснити, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Суддя Н.В. Турлакова