Справа № 709/1000/21
Суддя: Левченко В. В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/1000/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Левченка В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В.Г.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Черкаській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з даним позовом посилаючись на те, що 18 серпня 2021 року помічником чергового СРПП № 3 ВПД № 2 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Олінь В.М. винесено постанову серії БАБ № 904600 про накладення на нього адміністративного стягнення, а саме штрафу у розмірі 3400,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Згідно з даною постановою позивач 18 серпня 2021 року о 22:10 в с. Іркліїв по вул. Центральна керував транспортним засобом «Suzuki» без номерного знака, не маючи посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, та не зареєстрованим протягом 10 днів з моменту його придбання.

Позивач не погоджується з даною постановою з огляду на те, що вона є незаконною, оскільки відповідачем фактично не зафіксовано керування ним транспортним засобом, яке б доводило його вину. Крім того, в порушення вимог КУпАП відповідач не розглянувши справи по суті притягнув позивач до адміністративної відповідальності. При цьому не ознайомив його з правами, передбаченими законодавством. До того ж не були дослідженні інші докази по справі. Водночас позивач стверджує, що в оскаржуваній постанові відсутні будь-які додатки, в тому числі і обов`язкові, тобто зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, що є імперативною вимогою. Таким чином, позивач жодних порушень Правил дорожнього руху (далі ПДР) не вчиняв, у зв`язку з чим просив скасувати дану постанову.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 вересня

2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 вересня

2021 року замінено неналежного відповідача, а саме помічника чергового СРПП № 3 ВПД № 2 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Олінь В.М. на належного відповідача ГУНП в Черкаській області (далі відповідач).

Від відповідача на адресу суду надійшов письмовий відзив, в якому останній вказував, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивач в порушення вимог

п. 2.1 (а) ПДР не мав при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що в свою чергу передбачає відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП. При цьому згідно з твердженням відповідача доказом вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення слугує, зокрема відповідний відеозапис, з якого встановлено, що позивач керував транспортним засобом та був помічений працівниками поліції. На підставі викладеного, посилаючись на приписи законодавства відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Пояснив, що в той день не керував мопедом, він ішов по вулиці та до нього підійшли працівники поліції, які почали від нього вимагати водійське посвідчення. Також вони йому повідомили, що він керував мопедом не маючи посвідчення водія відповідної категорії. На його зауваження, що він не вчиняв ніяких порушень працівники поліції не відреагували, натомість притягнули його до відповідальності та жодних доказів вчинення ним правопорушення, на його вимогу, йому не надали.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Неявка відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідні їм правовідносини.

18 серпня 2021 року помічником чергового СРПП № 3 ВПД № 2 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Олінь В.М. винесено постанову серії БАБ № 904600 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою на позивача накладено адміністративне стягнення, а саме штраф у розмірі

3400,00 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 126 КУпАП. Відповідно до змісту вказаної постанови позивач 18 серпня 2021 року о 22:10 в с. Іркліїв по вул. Центральна керував транспортним засобом «Suzuki» без номерного знака, не маючи посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, та не зареєстрованим протягом 10 днів з моменту його придбання (а.с. 6).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 6 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі ст. 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2

ст. 77 КАС України, не надали суду жодних належних і допустимих, у розумінні

ст. 72 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, не спростували тверджень позивача щодо відсутності самої події адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу.

Із відеозапису з камери відеореєстратора, який переглянуто в судовому засіданні, вбачається, що повз службовий автомобіль працівників поліції, в темну пору доби, проїхав назустріч якийсь двохколісний транспортний засіб, під керуванням невідомої особи. Далі відбулося переслідування вказаного транспортного засобу, однак ані його зупинки, ані встановлення особи, що ним керувала відеозаписи не містять. Таким чином, факт керування позивачем транспортним засобом на відеозаписах не зафіксований.

Відносно наданих під час судового розгляду справи відеозаписів суд враховує наступне.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Належність представленого відповідачем доказу слідує з приписів ст. 251 КУпАП.

Судом не вбачається порушень в тому, що у оскаржуваній постанові не наведені докази, на яких ґрунтується висновок інспектора про винність позивача, оскільки ч.ч. 2 та 3 ст. 283 КУПАП, якими визначений зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, не передбачено внесення відомостей про досліджені докази до постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, суд констатує, що працівником поліції при складанні постанови були порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, а наданий суду відеозапис не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація самого факту порушення тощо).

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є недоведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити даний позов.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 454,00 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 250,

286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ГУНП в Черкаській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18 серпня 2021 року серії БАБ № 904600, винесену помічником чергового СРПП № 3 ВПД № 2 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Олінь В.М., про застосування до ОСОБА_1 за ч. 2

ст. 126 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУНП в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, ) судові витрати у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Левченко