Справа № 240/13463/20
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/13463/20 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Липа Володимир Анатолійович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

02 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

1.1. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку.

1.2. Зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2014 рік.

1.3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток (середній розмір грошового забезпечення) за весь час затримки виплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку - за 2014 рік з 12.03.2015 по день фактичної виплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість днів затримки виплати.

2. В обґрунтування позову зазначив, що під час військової служби в 2014 році набув право на щорічну основну відпустку, однак вказана відпустка йому не надавалася, тому звернувся до відповідача із заявою щодо виплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2014 рік. На вказану заяву отримав відмову, у зв`язку з чим, звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного права.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

3.1. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2014 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 12 березня 2015 року.

3.2. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Військова частина НОМЕР_1 / надалі - апелянт /, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. Апелянт зазначає, що позивач не надав підтверджуючих доказів щодо неотримання компенсації за 2014 рік. Окрім того, на момент звільнення позивача з військової служби чинним законодавством не було передбачено такого виду виплати як компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за минулі роки.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивача, відповідно до витягу із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 26.03.2014 №3, з 26 березня 2014 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

7. Згідно із витягом із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 12.03.2015 №50 ОСОБА_1 з 12.03.2015 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Зазначено виплатити зокрема, грошову компенсацію за 05 (п`ять) діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2015 рік згідно п.37.9 наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260.

8. У травні 2020 року звернувся до відповідача із заявою, у якій зокрема, просив нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2014 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

9. Листом від 14.05.2020 №2276 військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про те, що на дату виключення позивача зі списків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (наказ командира частини №50 від 12.03.2015) у нього не було статусу учасника бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_3 від 16.06.2015).

10. Вважаючи протиправною відмову відповідача у виплаті грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

11. Позивач заперечує проти доводів наведених в апеляційній скарзі, зазначає, що доводи відповідача про відсутність підстав для виплати своїм працівникам грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку необґрунтованими, оскільки право на отримання таких грошових сум встановлено нормами закону.

12. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 4-5 цієї постанови.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі (далі - Закон № 2011-XII, чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

15. Відповідно до п. 1 ст. 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів. Час для проїзду до місця проведення зазначеної відпустки і назад не надається. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

16. Згідно із п. 14 ст. 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

17. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.

18. У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

19. Аналогічно в п.3 розділу " XXXI. Виплата грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби" Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року N 260 прямо зазначено, що у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

20. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що військовою частиною НОМЕР_1 протиправно, всупереч нормам чинного законодавства, не виплачено компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2014 рік.

21. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

22. Оскільки судове рішення оскаржується в частині задоволених позовних вимог, то перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог апеляційним судом не здійснюється.

23. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу щорічна основна відпустка у 2014 році не надавалася.

24. Тобто, у даному випадку, оскільки щорічна основна відпустка за 2014 рік позивачу не надавалась, він має право на виплату грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку.

25. Апелянтом, доказів виплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку у 2014 році, суду надано не було, як і не було надано доказів надання вказаної відпустки за відповідний період.

26. У витязі із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 12.03.2015 №50 про звільнення ОСОБА_1 зазначено, лише про те, щоб виплатити грошову компенсацію за 05 (п`ять) діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2015 рік згідно п.37.9 наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260.

27. Таким чином, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу, відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки у 2014 році.

28. Враховуючи встановлені обставини та наведені правові норми, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом захисту порушеного права зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2014 рік.

29. Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

30. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

31. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

32. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

33. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

34. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.