Справа № 420/2082/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 420/2082/21
адміністративне провадження № К/9901/37129/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі №420/2082/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку з 28.09.2018 по 07.12.2020 з виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2017 року по 28.09.2018;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку з 28.09.2018 по 07.12.2020 з виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2017 року по 28.09.2018 у розмірі 339 623 гривень;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення військовослужбовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2004 № 4.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року позов було задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку з 28.09.2018 по 07.12.2020 з виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2017 року по 28.09.2018.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку з 28.09.2018 по 07.12.2020 з виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2017 року по 28.09.2018 у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення військовослужбовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року змінено, викладено абзац третій резолютивної частини в наступній редакції

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку з 28.09.2018 по 07.12.2020 з виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2017 року по 28.09.2018 у розмірі 12 532,00 (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять дві) гривні.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року залишено без змін.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційну скаргу подано на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України (якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), та п.п. «а»,«в» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Також касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань містить лише детально викладені фактичні обставини справи, незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій та цитування норм законодавства. При цьому, касаційна скарга не містить вказівки на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. У касаційній скарзі не зазначено, який саме висновок необхідно сформулювати та на підставі аналізу яких актів законодавства.

Разом з тим, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно зазначити щодо якого саме питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду. Необхідно указати конкретну норму права щодо застосування якої відсутній такий висновок. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі №420/2082/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич