Справа № 133/1257/21
Суддя: Пєтухова Н. О.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 Справа №133/1257/21

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,

за участю секретаря судових засідань Гаврилюк О.Г.,

представника позивача Виноградського А.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАН №4044816 про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2021 року, ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2021 року до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначив, що постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4044816, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. У постанові про адміністративне стягнення зазначено, що ним було порушено п. 31.4.3.в. ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ст. 121 КУпАП, що не відповідає дійсності. Обгрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 вказав, що він не погоджується із висновками, наведеними в оскаржуваній постанові, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, постанова незаконна та необгрунтована, а дії відповідача протиправні. У постанові зазначено, що ним порушено п.31.4.3.в. ПДР України, а сааме: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Однак він стверджує, що перед початком руху ним було перевірено справність усіх освітлюваних приладів транспортного засобу. Фари були увімкнені та працювали. Після зупинки транспортного засобу відповідачем зовнішні світлові прилади працювали, несправність роботи фари в режимі ближнього світла поліцейським не перевірялась. Інспектором Ковшуном Д.В. не була виконана вимога закону, щодо права водія знати про причини зупинки. Поліцейським під час складанння оскаржуваної постанови не надано можливість скористатись допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, чим було порушено відповідне право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також, при накладені розміру штрафу, не враховано особу, її матеріальний стан та інші обставини. При винесені оскаржуваної постанови не було подано жодного доказу, який би доводив винуватість позивача у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Постанову про адміністративне правопорушення ЕАН № 4044816 від 10 квітня 2021 року позивач просить скасувати, так як вважає, що вона складена незаконно та безпідставно, провадження по справі про адміністративне правопорушення просить закрити.

У відзиві на адміністративний позов про скасування постанови ОСОБА_2 (представника відповідача за довіреністю) просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки вважає вимоги позивача безпідставними. Вказує, що під час патрулювання 10.04.2021 лейтенант поліції ОСОБА_3 зупинив автомобіль Ford Focus, днз. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби. Встановивши всі обставини правопорушення, поліцейський прийняв рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Щодо доводів позивача про порушення поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зазначає, що діяв відповідно до вимог законодавства, оскільки чинним на час виникнення спірних відносин законом було передбачено спрощену процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, що виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур як надання особі можливості скористатися правом на правничу допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо. Представник позивача посилається на правову позицію Касаційного адміністративного суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі №487/2179/17, згідно якої реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Стосовно тверджень скаржника про те, що матеріали відеозапису не можуть бути належним доказом вчинення правопорушення, у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний запис за допомогою якого здійснювалось фіксування правопорушення, відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17, відповідно якої, відомості про технічний запис зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване саме в автоматичному режимі, а зразок постанови про накладення адміністративного стягнення не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Також представник відповідача зазначає, що у позивача відсутні підстави для скасування постанови у справі, оскільки поліцейський, як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, та має відповідні повноваження робити висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Вказує, що підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було.

У відповіді на відзив від 19.07.2021 представник позивача вказав, що суд не може брати до уваги, як доказ правомірності дій поліцейського, слова ОСОБА_1 про те, що він не заперечує наявність правопорушення з його боку, оскільки сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення, посилаючись на правову позицію КАС ВС у Постанові від 18.02.2021 у справі №524/9827/16-а.

Також, позивач звертає увагу суду на те, що відповідач у відзиві фактично визнав ту обставину, що ним було позбавлено позивача можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання тощо. На думку позивача, зазначене є грубим порушенням права на захист, передбаченого ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Та при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем не було подано жодного доказу, який би доводив винуватість позивача у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 17.05.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві від 31.05.2021 представник відповідача у прохальній частині просив суд розгляд справи проводити без його участі.

Про розгляд справи 28.10.2021 учасники належним чином повідомлені, представник позивача з`явився у судове засідання.

У судовому засіданні 28.10.2021, представник позивача Виноградський А.П. просив суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , посилаючись на доводи, викладені у позові та відповіді на відзив. Крім того додав, що з диску з відеозаписом не вбачається порушення ОСОБА_1 ПДР України, оскільки чітко не видно, чи дійсно не горить лампа лівої фари.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАН № 4044816 від 10 квітня 2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.(а.с.6)

З диску доданого відповідачем до матеріалів справи вбачається, що 10.04.2021 ОСОБА_1 було зупинено працівником поліції, оскільки в його автомобілі не горіла ліва фара в режимі ближнього світла, цей факт водій не заперечував, несправність лівої фари дійсно видно на відеозаписі. Лейтенантом поліції Ковшуном Д.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Нагрудною камерою поліцейського зафіксовано період від моменту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його зупинки, до закінчення складання постанови; у вказаний період часу ОСОБА_1 не було виявлено бажання скористатися правовою допомогою, також він не оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення. Крім того, при зупинці патрульним автомобіля, водію було повідомлено причини зупинки, відповідно до ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» (а.с.49).

Розглядаючи даний спір суд виходить з такого.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2, 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі №487/2179/17 зазначено, що реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Частиною 2 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції (постанова у вигляді стрічки), не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Таким чином, постанова, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, не повинна містити, як обов`язкову, інформацію про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалась фіксація правопорушення. Отже наданий відповідачем диск з відеозаписом є належним доказом та суд бере його до уваги.

Отже, постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 складена відповідно до законодавства з дотриманням всіх процесуальних норм і не передбачає внесення відомостей про технічний запис.

На підставі наявних у справі доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 було порушено п. 31.4.3.в ПДР, згідно якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

За змістом ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже постанова, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, є обгрунтованою, оскільки мало місце з його боку порушення правил ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи щодо порущення процедури складення такої постанови є безпідставними, не узгоджуються з положеннями чинного законодавства, не підтверджені жодними доказами, а тому суд їх до уваги не бере.

Згідно із ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.

Відповідно до приписів статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що інспектором було дотримано порядок винесення постанови про адміністративне правопорушення та обгрунтовано накладено адміністративне стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для прийняття відповідачем постанови серії ЕАН №4044816 про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 .. У зв`язку з чим відсутні правові підстави для скасування оскарженої постанови.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 70, 77, 139, 241-246, 250 КАС України, суд,- УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАН №4044816 про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2021 року залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи Сьомим апеляційним адміністративним судом.

Повне рішення складено 03.11.2021.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 28.10.2021