Справа № 160/14455/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просив:
- визнати непрямою дискримінацією бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі у вигляді не підготування, не подання документів для перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років у календарному обчисленні, що з 01.01.2021 року або після цієї дати і на день звільнення склала 25 календарних років і більше згідно зі статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком - ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, зарахувати час роботи ОСОБА_1 , з 24.10.2018 року по 29.12.2020 року на посаді начальника Відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що підлягала заміщенню особами начальницького складу «підполковник Державного бюро розслідувань» до вислуги років;
- визнати протиправним дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, які полягають у відмові виготовити та подати до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років станом на 29.12.2020, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2021 основного розміру пенсії;
20.08.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
17.09.2021 року представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що працівники органів Державного бюро розслідувань відповідно до вимог статті 1 Закону № 2262, не входять в коло осіб, які мають право на таку пенсію, а стаж роботи в Державному бюро розслідувань не враховується при призначенні такої пенсії.
Таким чином, у позивача немає права щодо віднесення стажу державного службовця Державного бюро розслідування до вислуги років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
27.09.2021 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області пенсійну справу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). 30.09.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
Крім того, позивачем додатково зазначено, що відповідно до вимог Закону України «Про Державне бюро розслідувань», «Переліку посад у центральному та територіальних органах Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщений) особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами», що затверджений наказом Державного бюро розслідувань від 19.08.2019 року №194, посади - Начальник слідчого відділу, відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань, оперативних розробок Територіальних управлінь Державного бюро розслідувань належать до осіб рядового і начальницького складу Державного бюро і розслідувань, яким присвоюється спеціальне звання рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, вони приймають Присягу проходження служби в Державному бюро розслідувань, мають особливий статус, відмінний від державного службовця щодо призначення на посаду, проходження служби, дисциплінарної відповідальності, матеріального, соціального забезпечення, тільки в порядку і спосіб визначений Законом України «Про Державне бюро розслідувань», законодавством про працю (Кодексом законів про працю України).
06.10.2021 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких в яких було підтримано позицію, викладену у письмовому відзиві на позовну заяву, та зазначено, що міркування позивача ґрунтуються виключно на формальних запереченнях, обставин та фактів.
Крім того, представник відповідача зазначав, що позивач на посаду рядового і начальницького складу не призначався, присягу осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідування (відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань») не складав та контракт з Державним бюро розслідувань не заключав.
Отже, вирішення питань, пов`язаних із проходженням державної служби позивачем, здійснювалось відповідно до Закону України «Про державну службу».
При цьому, представник відповідача окремо зазначив, що віднесення певної посади державної служби в Переліку заміщення посад чи навіть в штатному розписі державного органу до посади рядового і начальницького складу правоохоронного органу не означає автоматичне призначення державного службовця на іншу категорію посад, оскільки переведення державного службовця на іншу посаду іншої категорії не передбачено, а ні Законом України «Про державну службу», а ні Законом України «Про Державне бюро розслідувань», ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером МВС, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.10.2018 року по 29.12.2020 року проходив службу на посаді начальника відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що підтверджується відомостями трудової книжки НОМЕР_2 .
01.07.2021 року позивач звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі із заявою, в якій просив у відповідності до вимог ст.ст. 43.63 Закону України №2262-ХП, положень Постанови КМУ К«7045 видати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, станом на 29.12.2020 року для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2021 року основного розміру пенсії, за посадою, з якої був звільнений 29.12.2020 року.
Листом від 16.07.2021 року за №17-10/1713-5216608-4 Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі відмовило позивачу у підготовці довідки у зв`язку із тим, що згідно затвердженого штатного розпису на 2020 рік, затвердженого наказам Державного бюро розслідувань від 31.01.2020 №11-дек посада «начальника Відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань» відносилась до категорії посад «державна служба».
Згідно ст.20 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» від 12.11.2015 №794-VIII умови оплати праці працівників Державного бюро розслідувань, які є державними службовцями, визначаються законодавством про державну службу з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, а на осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань поширюються умови грошового забезпечення, передбачені для працівників Національної поліції, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються Законами України Про Державне бюро розслідувань від 12.11.2015 № 794-УІІІ, Про державну службу від 10.12.2015 № 889-УІІІ та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 1 Закону України Про Державне бюро розслідувань Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.
Статтею 14 Закону України Про Державне бюро розслідувань регламентується, що до працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір (контракт) із Державним бюро розслідувань.
Служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
Час проходження служби в Державному бюро розслідувань зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
На службу до Державного бюро розслідувань приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку (за контрактом) громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки.
Прийняття громадян України на службу до Державного бюро розслідувань без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом.
Кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності для зайняття посад у підрозділах Державного бюро розслідувань затверджуються Директором Державного бюро розслідувань.
Призначення на посади у Державному бюро розслідувань, крім посад Директора Державного бюро розслідувань, керівника підрозділу внутрішнього контролю центрального апарату Державного бюро розслідувань та керівників підрозділів внутрішнього контролю територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, здійснюється за результатами відкритих конкурсів, що проводяться конкурсними комісіями з проведення конкурсів на зайняття посад працівників Державного бюро розслідувань. Типове положення про конкурсну комісію та порядок проведення відкритого конкурсу затверджує Директор Державного бюро розслідувань.
Трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються цим Законом (у частині переведення працівників Державного бюро розслідувань на нижчі або рівнозначні посади та звільнення осіб рядового та начальницького складу), законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців Державного бюро розслідувань поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Державного бюро розслідувань відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.
Пунктом 14 частини першої статті 12 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» встановлено, що Директор Державного бюро розслідувань присвоює у встановленому законодавством порядку ранги державних службовців працівникам Державного бюро розслідувань та спеціальні звання особам рядового і начальницького складу.
Згідно пункту 3 частини третьої статті 13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», директор територіального управління Державного бюро розслідувань вносить Директору Державного бюро розслідувань подання про присвоєння у встановленому законодавством порядку спеціальних звань особам рядового і начальницького складу та рангів державних службовців працівникам відповідного територіального управління.
Отже законодавством чітко розмежовано, що особам, які є державними службовцями Директором Державного бюро розслідувань за поданням директора територіального управління Державного бюро розслідувань присвоюється виключно ранг державного службовця.
Як вже встановлювалося судом, позивач, пройшовши відповідний конкурс на зайняття посади, займав посаду начальника відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, яка була віднесена до категорії посад саме державної служби.
Так, враховуючи, що Законом України Про Державне бюро розслідувань, зокрема, статтею 14-3 не передбачено переведення особи, що займає посаду державної служби, на посаду, яка підлягає заміщенню рядовим та начальницьким складом, Державним бюро розслідувань прийнято рішення регламентувати порядок дій у разі прийняття відповідних змін до штатного розпису центрального апарату та територіальних управлінь Державного бюро розслідувань.
Наказом Державного бюро розслідувань від 03.01.2020 № 2 внесено зміни до наказу Державного бюро розслідувань від 28.12.2019 № 343 Про організацію проведення заходів на виконання вимог Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань з урахуванням змін, внесених наказом Державного бюро розслідувань від 02.01.2020 № 1.
Наказ Державного бюро розслідувань № 343 доповнено пунктом 3: Затвердити порядок зміни категорії посад працівників Державного бюро розслідувань, які заміщуються державними службовцями на посади, які підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу (додаток).
Порядком зміни категорії посад працівників Державного бюро розслідувань (додаток до наказу Державного бюро розслідувань від 03.01.2020 № 2) (далі - Порядок) визначено процедуру зміни категорії посад працівників Державного бюро розслідувань, які підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу з урахуванням специфічних умов проходження служби.
Відповідно до пункту 2 Порядку, Директор або особа, яка виконує його повноваження, визначає в межах граничної чисельності перелік посад у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами, передбачених пунктом 5 частини першої статті 12 Закону України Про Державне бюро розслідувань.
Так, згідно із статтею 12 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» від 12.11.2015 № 794-УІІІ, до повноважень Директора Державного бюро розслідувань, або особи, що виконує обов`язки Директора, окрім іншого віднесено:
1)визначення відповідно до законодавства в межах граничної чисельності переліки посад у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами;
2)видання у межах повноважень накази і розпорядження, давати доручення, які є обов`язковими для виконання працівниками Державного бюро розслідувань.
Визначення переліку посад у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами, може відбуватися поетапно за рішенням Директора Державного бюро розслідувань або особи, яка виконує його повноваження.
Служба в Державному бюро розслідувань на посадах рядового і начальницького складу передбачає відповідність кваліфікаційним вимогам та особливим критеріям професійної придатності, які є відмінними від вимог служби в Державному бюро розслідувань на посадах державної служби.
Відповідно до пункту 6 Порядку, зміна категорії посад працівників Державного бюро розслідувань, які заміщуються державними службовцями на посади, які підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу, здійснюється за рішенням Директора Державного бюро розслідувань або особи, яка виконує його повноваження.
Зміна категорії посад передбачає виведення із штатного розпису та скорочення посади державного службовця (відповідно до статті 87 Закону України Про державну службу) та введення до штатного розпису посади рядового і начальницького складу.
Згідно абзацу сьомого пункту 6 Порядку, після затвердження штатного розпису Державного бюро розслідувань (змін до штатного розпису) щодо працівників, посади яких скорочуються, видається наказ про їх персональне попередження про наступне звільнення на підставі Закону України Про державну службу у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.
На введені до штатного розпису посади, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, оголошується конкурс. Виключно за умовами проходження всіх етапів відбору та за результатами спеціальної перевірки, переможець конкурсу призначається на відповідну посаду.
Так, відповідно до положень статті 14-3 Закону, державні службовці можуть бути переведені у системі Державного бюро розслідувань за їхньою згодою без обов`язкового проведення конкурсу на іншу нижчу або рівнозначну вакантну або тимчасово вакантну посаду, за умови їх відповідності кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для відповідної посади, у порядку визначеному Законом України Про державну службу.
Особи рядового і начальницького складу можуть бути переведені у системі Державного бюро розслідувань, у тому числі з територіального управління до центрального апарату Державного бюро розслідувань, за їхньою згодою без обов`язкового проведення конкурсу на іншу нижчу або рівнозначну вакантну або тимчасово вакантну посаду, за умови їх відповідності кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для відповідної посади (частина друга статті 14-3 Закону України Про Державне бюро розслідувань).
З аналізу зазначеної статті вбачається, що переведення працівників Державного бюро розслідувань з посад державної служби на посади рядового і начальницького складу не передбачено законодавцем.
Окрім іншого, з аналізу положень Закону України «Про Державне бюро розслідувань» вбачається чітке розмежування категорій посад в системі Державного бюро розслідувань, оскільки такі посади: мають різні кваліфікаційні вимоги; до таких посад застосовуються різні умови проходження конкурсу (зокрема, конкурс для посад рядового та начальницького складу передбачає проходження військово-лікарської комісії, тестів на фізичну підготовку); посада державного службовця та посада начальницького складу є різними категоріями посад і мають різний правовий статус, який врегульований для державних службовців Законами України «Про державну службу» та «Про Державне бюро розслідувань», а для осіб рядового та начальницького складу Положенням про проходження служби особами рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, Законом України «Про Державне бюро розслідувань» та КЗпП України.
Крім того, відповідно до статті 14-3 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» особи, які вперше призначаються на посади рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань та у відповідних випадках пройшли встановлений строк стажування, складають присягу такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), вступаючи на службу до Державного бюро розслідувань, усвідомлюючи свою високу відповідальність, клянуся завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно додержуватися Конституції та законів України, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим, зберігати державну та іншу охоронювану законом таємницю".
Особа рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань підписує текст присяги, що зберігається в її особовій справі. Порядок складення присяги встановлює Директор Державного бюро розслідувань.
Статтею 142 Закону України Про Державне бюро розслідувань визначено перелік спеціальних звань осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань (дана норма набула чинності 22.05.2019, тобто до прийняття позивача на посаду, згідно з Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань від 16.05.2019 № 2720-УІІІ).
Відтак, враховуючи викладене вище, суд вказує, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що позивач, як державний службовець перебував на посаді рядового та начальницького складу у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі.
Також, суд зауважує, що заміщення посад особами рядового та начальницького складу відбувається за умови відповідності особами кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для відповідної посади, у порядку визначеному Законом України «Про державну службу».
При цьому, суд вказує, що встановлення відповідності кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для відповідної посади є дискреційними повноваженнями Територіального управління Державного бюро розслідувань.
Крім того, суд звертає увагу, що порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, їх права та обов`язки, визначені Положенням про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 № 743 (далі - Положення №743).
Відповідно до пункту 3 Положення № 743 особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань є громадяни України, які на конкурсній основі у добровільному порядку (за контрактом) прийняті на службу до Державного бюро розслідувань і яким присвоєно спеціальні звання осіб рядового та начальницького складу відповідно до законодавства.
Відповідно до пункту 7 Положення № 743 встановлення, зміна або припинення правових відносин осіб рядового та начальницького складу, які проходять службу (зокрема присвоєння спеціального звання, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення із служби, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо), оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Директором Державного бюро розслідувань.
Відповідно до пункту 10 Положення № 743 особи, які вперше призначаються на посади рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, складають присягу відповідно до статті 14-1 Закону України Про Державне бюро розслідувань.
Відповідно до пункту 54 Порядку № 743 посади, на які призначаються особи рядового та начальницького складу, та відповідні їм спеціальні звання Державного бюро розслідувань визначаються штатним розписом (штатом).
Змістовний аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що у системі Державного бюро розслідувань спеціальні звання Державного бюро розслідувань присвоюються виключно особам рядового та начальницького складу, які, серед іншого, у встановленому законодавством порядку прийняті на службу до Державного бюро розслідувань, склали Присягу осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань та посади та відповідні спеціальні звання яких визначені штатним розписом.
Таким чином, вказані обставини у сукупності із наявними матеріалами справи, в контексті наведених правових норм, зумовлюють висновок про те, що позивач був саме державним службовцем під час проходження служби у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, а тому, суд зауважує, що до позивача, як до особи, що звільнена з державної служби, не можуть бути застосовані приписи Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки приписи вказаного Закону стосуються кола осіб, які визначені статтею 1-2 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до яких позивач не відноситься.
При цьому, суд також вважає за необхідне зазначити і про таке.
Пунктом 3 Наказу визначено, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування.
Вказаний наказ був опублікований та набрав чинності з 30.08.2019 року.
В той же час, наказом т.в.о. директора Державного бюро розслідувань від 08.07.2020 року №323 затверджено Перелік посад у Територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами (з урахуванням змін, що внесені наказами Державного бюро розслідувань від 10.09.2020 року №481, від 17.09.2020 року №507, від 29.09.2020 року №534, від 15.10.2020 року №583).
Однак, вже до вказаного Переліку не внесено, зокрема, посаду начальника супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань, яку займав позивач.
Отже, вказане додаткове свідчить про необґрунтованість доводів позивача, що його посада (начальника відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань) заміщується відповідною посадою рядового та начальницького складу, що також вказує на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог позивача.
Щодо вимог позивача про зобов`язання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, зарахувати час роботи ОСОБА_1 , з 24.10.2018 року по 29.12.2020 року на посаді начальника Відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що підлягала заміщенню особами начальницького складу «підполковник Державного бюро розслідувань» до вислуги років, суд зазначає про таке.
Згідно із статтею 1-1 Закону № 2262-ХІІ, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV, далі Закон № 1058).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними з системи персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження цієї системи на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058). Джерелом формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку є відомості, що надходять від роботодавців i фіскальних органів.
Враховуючи вказані норми, суд зауважує, що вимоги позивача про зарахування періодів роботи до вислуги років належить до повноважень пенсійного органу.
Відтак, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати час роботи ОСОБА_1 , з 24.10.2018 року по 29.12.2020 року на посаді начальника Відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що підлягала заміщенню особами начальницького складу «підполковник Державного бюро розслідувань» до вислуги років.
Крім того, суд вказує, що зарахування часу роботи позивача на посаді начальника Відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань не є предметом розгляду цієї справи, виходячи зі змісту спірних правовідносин, що склались між позивачем та відповідачем, оскільки позивач під час звернення до відповідача із заявою просив лише видати і направити до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років станом на 29.12.2020 року, а відповідачем було надано відповідь позивачу лише в межах, заявленої ним вимоги.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський