Справа № 160/12989/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 листопада 2021 р. Справа № 160/12989/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії та рішення відповідача, повідомлене в листі № 19194-15595/М-01/8-0400/21 від 11.06.2021 року стосовно відмови у призначенні пенсії позивачці та бездіяльність відповідача, щодо не призначення пенсії позивачки, та бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії позивачки протиправними, скасувати їх;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 02.04.2019 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) та здійснювати виплату пенсії на вказаний нею банківський рахунок, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- стягнути з відповідача коштів в сумі 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач відмовив у призначення пенсії позивачці.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у позивача гарантованого Конституцією права отримувати пенсію на території України. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 року у справі №160/1411/20 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено. Не погодившись з таким рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 року у справі №160/1411/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: зобов`язано розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 02.04.2019 (з дати першого звернення за призначенням пенсії), та прийняти вмотивоване рішення. 23.09.2020 року представник позивача звернувся до відповідача з вимогою про виконання судового рішення від 11.08.2020 року у справі №160/1411/20. Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.06.2021 року відмовлено позивачці у призначенні пенсії. Вважаючи рішення протиправним, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

07.09.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародними договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Угода між Україною та Державою Ізраїль про соціальне забезпечення на сьогодні не ратифікована Верховною Радою України. Враховуючи наведене, виплата пенсії під час проживання за кордоном буде здійснюватися у разі прийняття Верховною Радою Закону про ратифікацію за встановленим Угодою порядком. Згідно наданих документів ОСОБА_1 не зареєстрована та фактично не проживає в Україні, тому відсутні підстави у призначенні пенсії за віком.

14.09.2021 року представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якій останній підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка виїхала на постійне місце проживання до держави Ізраїль, та перебуває на консульському обліку посольства України в Державі Ізраїль.

02.04.2019 року позивачка через уповноваженого представника звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком, проте листом від 11.04.2019 року «Про призначення пенсії» в задоволенні заяви їй відмовлено у зв`язку із тим, що у наданих до заяви документах відсутня завірена копія паспорту громадянки України, що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач оскаржила її до суду та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 у справі №160/8927/19, яке набрало законної сили, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 02.04.2019 (з дати першого звернення за призначенням пенсії), та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуло повторно заяву ОСОБА_1 від 02.04.2019.

Листом «Щодо виконання рішення суду» за №2481/03.22/29 від 28.12.2019 позивача повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії відповідно до поданої заяви від 02.04.2019 з підстав ненадання документів реєстрації місця проживання на території України.

Вищевказане рішення позивач оскаржила до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 року у справі №160/1411/20 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 року у справі №160/1411/20 апеляційну скаргу задоволено частково: зобов`язано відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 02.04.2019 (з дати першого звернення за призначенням пенсії), та прийняти вмотивоване рішення.

23.09.2020 року представник позивача звернувся до відповідача з вимогою про виконання судового рішення від 11.08.2020 року у справі №160/1411/20.

Листом від 11.06.2021 року №19194-15595/М-01/8-0400/21 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії з підстав того, що Угода між Україною та Державою Ізраїль про соціальне забезпечення на сьогодні не ратифікована Верховною Радою України. Враховуючи наведене, виплата пенсії під час проживання за кордоном буде здійснюватися у разі прийняття Верховною Радою Закону про ратифікацію за встановленим Угодою порядком. Згідно наданих документів ОСОБА_1 не зареєстрована та фактично не проживає в Україні, тому відсутні підстави у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 цієї частини публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 вказаної частини визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше особами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких однієї із сторін є суб`єкт владних повноважень, наділений можливістю владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Зі змісту заявлених позовних вимог та встановлених обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 фактично спрямований на виконання іншого судового рішення - постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 року у справі №160/1411/20.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не дозволяє ефективно захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 від 30.03.2021 року у справі №580/3376/20.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №160/12989/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з позовною заявою щодо якої постановлено ухвалу про закриття провадження у справі не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар