Справа № 640/6572/21
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6572/21 Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

за участі:

секретар с/з Піскунова О.Ю.

пр-к позивача Паламарчук О.В.

пр-к позивача Заале Р.А.

пр-к відповідача Макаренко Ю.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Світлозар» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2021 року про залишення позову без розгляду у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами «Світлозар» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмежено відповідальністю «Компанія з управління активами «Світлозар» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22 серпня 2019 року № , № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в підготовче засідання.

Ухвалою суду від 03.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

17 червня 2021 року представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на пропуск строку звернення до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2021 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 жовтня 2021 року.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується, вважає їх необґрунтованими, та безпідставними. Натомість, стверджує, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи та надано належну оцінку наявним у справі доказам, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За наведених у відзиві обставин, відповідач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2021 року залишити без змін.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 17 червня 2021 року представником відповідача подано до Окружного адміністративного суду міста Києва клопотання про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Світлозар» без розгляду, з огляду на пропуск строку звернення до суду.

Так, відповідач звертав увагу, що позивачем здійснено адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень від 22 серпня 2019 року № , № , за наслідками чого прийнято рішення про результати розгляду скарги від 06.11.2019 №8518/6/99-00-08-05-01, яке отримано останнім 11.11.2019 року. У той же час, з позовом до суду позивач звернувся 04.03.2021 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Поряд з цим, відповідач додатково зазначив, що ухвалою суду від 16.11.2020 року Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження за позовом Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення з Товариства з обмежено відповідальністю «Компанія з управління активами «Світлозар» заборгованості у розмірі 15 494 935, 79 грн., яка виникла на підставі не сплаченого в строки, встановлені законом, зокрема, податкового повідомлення-рішення від 22 серпня 2019 року № .

Копію вказаної ухвали, як вказує відповідач, позивачем було отримано 21.11.2020 року.

Вказане, на думку відповідача, в свою чергу додатково свідчить про обізнаність позивача, станом на час отримання зазначеної вище ухвали суду, про закінчення процедури адміністративного оскарження та залишення в силі податкових повідомлень-рішень від 22 серпня 2019 року № , № .

Суд першої інстанції, залишаючи позовні вимоги без розгляду, прийшов до висновку, що належних та допустимих доказів правомірності вручення рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 06.11.2019 №8518/6/99-00-08-05-01 саме уповноваженій особі позивача - не надано, оскільки єдиним штатним працівником підприємства на той період був ОСОБА_1 і останній не надавав жодних доручень на отримання кореспонденції, а тому правові підстави для висновку про обізнаність позивача про порушення його прав з 11.11.2019 (з дня вручення відповідного повідомлення особі з прізвищем Балахонова) - відсутні.

Разом з тим, суд першої інстанції, дійшов висновку, що 21.11.2020 позивачем, разом з отриманням ухвали суду від 16.11.2020 про відкриття провадження у справі №640/26777/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Світлозар» податкового боргу у сумі 15 494 935,79 грн., отримано копію позовної заяви та додані до неї матеріали, а тому позивач з цього моменту був обізнаний про порушення свого права та саме з цього дня у нього почався відлік місячного терміну на звернення до суду.

Оскільки до суду позивач з даним позовом звернувся 04.03.2021 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов подано поза межами місячного строку, що встановлений у п. 56.19 статті 56 ПК України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відтак, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас, якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

З матеріалів справи убачається, що 22.08.20219 року ГУ ДПС у м. Києві, на підставі Акту від 22.07.2019 року № 633/26-15-14-06-02-10/38005398 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Компанія з управління активами «Світлозар» ()», прийнято податкові повідомлення-рішення № , № .

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивачем в порядку адміністративного оскарження 09.09.2019 року подано скаргу до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС про результати розгляду скарги від 06.11.2019 року №8518/6/99-00-08-05-01 залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 22.08.2019 року № , № , а скаргу ТОВ «Компанія з управління активами «Світлозар» - без задоволення.

Згідно наданої відповідачем копії повідомлення про вручення поштового відправлення, вказане рішення направлено на адресу скаржника та отримано 11.11.2019 року особою з прізвищем « ОСОБА_2 ».

У той же час, суд звертає увагу, що позивачем надано пояснення, що згідно штатного розпису єдиним штатним працівником ТОВ «Компанія з управління активами «Світлозар» у 2019 році був його директор ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_1 також було зазначено, що ним жодних доручень, в тому числі і на отримання поштової кореспонденції не надавалося.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні правові підстави для висновку щодо обізнаності позивача про наявність рішення за результатами адміністративного оскарження з 11.11.2019 року, оскільки відсутні докази вручення вказаного рішення контролюючого органу саме позивачу.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що про порушення своїх прав позивачу мало бути відомо з 21.11.2020, з дати отриманням ухвали суду від 16.11.2020 про відкриття провадження у справі №640/26777/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Світлозар» податкового боргу у сумі 15 494 935,79 грн.

Зазначений висновок суду ґрунтується на тому, що разом з копією ухвали суду позивачем, нібито, отримано копію позовної заяви та додані до неї матеріали, а тому позивач був обізнаний про суть спору та порушення свого права .

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 було отримано виключно лише копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №640/26777/20, що останнім не заперечується. Будь-яких додатків, у тому числі копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів, зазначене повідомлення не містило.

Оскільки, текст ухвали від 16.11.2020 у справі №640/26777/20 містить лише посилання на суму податкової заборгованості у розмірі 15 494 935,79 грн. та не містить жодної ідентифікації такої заборгованості та її прив`язки до оскаржуваних в рамках судової справи №640/6572/21 податкових повідомлень-рішень, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що позивач не міг дізнатися про результати розгляду його скарги в процедурі адміністративного оскарження.

Також, сума податкового боргу, що міститься в ухвалі суду (15 494 935,79 грн.) не є співставною із сумою донарахувань за актом перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями (11 755 128,00 грн.), що також унеможливлює її ідентифікацією із оскаржуваними податковими повідомленнями- рішеннями.

Щодо твердження суду першої інстанції, що ОСОБА_1 21.11.2020 разом з копією ухвали суду отримано позовну заяву та додані до неї матеріали, колегія суддів зазначає, що копія позовної заяви та доданих до неї матеріалів, на підставі яких було відкрито провадження у справі №640/26777/20, направлялась на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Світлозар» не судом, а саме ГУ ДПС у м. Києві окремим рекомендованим поштовим відправленням. На підтвердження направлення копії позовної заяви представником контролюючого органу суду наданий лише реєстр рекомендованих листів з копією фіскального чеку, згідно з якими 23.10.2020 на адресу підприємства направлено рекомендоване повідомлення №93, однак належних доказів про отримання вказаного рекомендованого повідомлення уповноваженою особою підприємства відповідачем не надано.

Відтак, за викладених обставин, висновок суду першої інстанції про початок перебігу строку звернення позивача до суду із даною позовною заявою з 21.11.2020 (за ухвалою суду від 08.07.2021) є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що недотримання судом першої інстанції норм процесуального права мало наслідком прийняття незаконного рішення про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, оскільки суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про залишення повної заяви без розгляду, колегія суддів вважає за необхідне таку ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 310-313, 320-322, 325, 328-329 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами «Світлозар» задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2021 року про залишення позову без розгляду скасувати а справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами «Світлозар» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 01.11.2021р.)