Справа № 640/19012/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року м.Київ №640/19012/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка Арсена Мохаммеда, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними, визнання недійсними результатів вартості майна,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду м. Києва у порядку ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України, надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка Арсена Мохаммеда про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними, визнання недійсними результатів вартості майна.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка Арсена Мохаммеда від 15 липня 2020 року, винесену у межах виконавчого провадження №62584287 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 403 936,17 грн.;

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М., вчинені 08.10.2020, з передачі земельних ділянок на реалізацію, а саме: земельної ділянки площею 0,207 га, кадастровий номер :01:017:0007, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:050:0071, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка без номера; земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:050:0028, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка без номера; земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:050:0067, цільове Реєстраційний номер виконавчого провадження: 62584287 призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка без номера;

- визнати недійсними результати визначення вартості земельних ділянок: земельної ділянки площею 0,207 га, кадастровий номер :01:017:0007, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:050:0071, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка без номера; земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:050:0028, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка без номера; земельної ділянки площею 0,25га, кадастровий номер :01:050:0067, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка без номера - відображені у звітах про оцінку майна 07.09.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.07.2020, за заявою представника АТ "Альфа-Банк", відповідачем відкрито виконавче провадження за №62584287 на підставі виконавчого листа №6-7363/12, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 09.08.2012 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 3521360,64 грн, по відсотках - 319856,90 грн, по пені - 198044,14 грн, судових витрат по сплаті третейського збору у розмірі 100 грн. Також, окремою постановою від 15.07.2020 у межах вказаного виконавчого провадження з позивача було стягнуто основну винагороду приватного виконавця у розмірі 403936,17 грн. Однак, оскільки загальна сума, яка була отримана приватним виконавцем внаслідок звернення стягнення на земельні ділянки боржника становить 505 039,95 грн, що є неповним виконанням рішення суду, а тому у відповідача відсутні підстави для стягнення основної винагороди у розмірі 403 936,17 грн. Також, позивач наголошував на протиправності дій відповідача щодо визначення ринкової вартості нерухомого майна боржника.

Ухвалою суду від 15.09.2021 відмовлено у відкритті провадження у справі у частині позовних вимог про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М., вчинені 08.10.2020, з передачі земельних ділянок на реалізацію, та про визнання недійсними результати визначення вартості земельних ділянок.

Ухвалою суду від 15.09.2021 відкрито провадження у справі у частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка Арсена Мохаммеда від 15.07.2020 ВП №62584287 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 403 936,17 грн, та призначено судове засідання на 27.09.2021.

У судове засідання, призначене на 27.09.2021, сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про здійснення розгляду справи у відсутності позивача та його представника, тому, враховуючи положення ч.19 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд здійснив подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

26.10.2021, відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що у нього на виконанні перебувало виконавче провадження №62584287 з примусового виконання виконавчого листа №6-7363/12 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором. У порядку, визначеному ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", відповідач одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2020, виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 403 936, 17 грн, обрахованої як 10% від загальної суми стягнення. У подальшому, внаслідок проведення виконавчих дій, за рахунок реалізації майна боржника, а саме, земельних ділянок, відповідачем стягнуто на виконання рішення суду кошти у розмірі 505 039,95 грн. Вказані кошти розподілені у відповідності до вимог ст. 45 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів": 567 грн - витрати виконавчого провадження; 458 611, 77 грн - погашення боргу за рішенням суду; 45861,18 грн - винагорода приватного виконавця, яка становить 10% від стягнутої суми за виконавчим листом. Залишок нестягнутої суми приватним виконавцем не стягувався та постанова про стягнення основної винагороди не відокремлювалася ним в окреме провадження. На цих підставах вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Третя особа, ПАТ "Альфа-Банк", не скористалась наданим їй правом надання пояснень на позовну заяву, про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками, на її офіційну електронну адресу - , про що свідчить звіт про отримання електронних документів від 21.09.2021 (т. 2 а.с.193).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , код РНОКПП - НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданим Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області 26.02.1997 (т.1 а.с. 24-26).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова у справі 6-7363/12 з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Альфа-Банк" стягнуто заборгованість за кредитним договором №800003499 у сумі: за кредитом - 3 521 360,64 грн., по відсотках - 319 856,90 грн., по пені - 198 044,14 грн., судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 100,00 грн., що не оспорюється сторонами.

На виконання рішення суду, 09.08.2012, Новозаводським районним судом м. Чернігова виданий виконавчий лист №6-7363/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором №800003499 у сумі: за кредитом - 3 521 360,64 грн., по відсотках - 319 856,90 грн., по пені - 198 044,14 грн, судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 100,00 грн. (т.2 а.с.14).

На підставі звернення стягувача (ТОВ "Альфа-Банк") про примусове виконання вказаного рішення суду, постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М. від 15.07.2020 відкрито виконавче провадження №62584287 (т.2 а.с.2).

Пунктом 3 зазначеної постанови вказано стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 403 936, 17 грн.

Одночасно, з відкриттям виконавчого провадження №62584287, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурком А.М. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 15.07.2020, відповідно до якої постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 403 936,17 грн. (т.2 а.с. 3)

У вказаній постанові приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко А.М. навів наступний розрахунок: "основна винагорода приватного виконавця за виконання виконавчого листі №6-7363/12, що виданий 09.08.2021 Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором №800003499 у сумі: за кредитом - 3 521 360,64 грн., по відсотках - 319 856,90 грн., по пені - 198 044,14 грн., судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 100,00 грн., становить 4039361,68 грн. х 10% = 403 936,17 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М. від 15.07.2021 визначені для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 567,00 грн., які складаються з: 69.00 грн. - плата ДП "НАІС" за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження (АСВП) та 500 грн. - витрати на поштові марки (т.2 а.с.4).

Також, постановами приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М. від 15.07.2020 накладено арешти на все майно боржника та на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках у всіх банківських установах, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця (т.2 а.с. 6-7, 11-12).

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М. від 16.07.2020 здійснений опис майна боржника з накладенням арешту на нього, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:050:0067, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка без номера (т.2 а.с.22-23, 24);

- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:050:0028, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка без номера (т.2 а.с.28-30);

- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:017:0007, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.32-34);

- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:050:0071, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка без номера (т.2 а.с.36-38).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М. від 05.08.2020 до виконавчого провадження був залучений суб`єкт оціночної діяльності ТОВ "Екпертна оцінка майнових прав" (т.2 а.с. 67-68).

За результатами оцінки описаного майна боржника, 08.10.2020 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко А.М. відповідно до вимог абз.3 п.4 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, надіслав заявки до ДП "СЕТАМ" з метою внесення до Системи реалізації майна інформації про проведення електронних торгів з реалізації земельних ділянок №№:01:017:0007, :01:050:0071, :01:050:0028, :01:050:0067.

За наслідком проведення електронних торгів, відповідачем складені акти про реалізацію предмета іпотеки від 22.02.2021, з яких вбачається, що:

- згідно з Протоколом проведення електронних торгів №524724 від 05.02.2021 ДП "Сетам" реалізувало земельну ділянку № :01:050:0028, переможцем торгів визнано ОСОБА_2 , який придбав вказану земельну ділянку за ціною 146 770,00 грн. (т.2 а.с. 140-142);

- згідно з Протоколом проведення електронних торгів №526184 від 15.02.2021 ДП "Сетам" реалізувало земельну ділянку №:01:050:0071, переможцем торгів визнано ОСОБА_2 , який придбав вказану земельну ділянку за ціною 160 400,00 грн. (т.2 а.с. 144-146);

- згідно з Протоколом проведення електронних торгів №524722 від 05.02.2021 ДП "Сетам" реалізувало земельну ділянку №:01:050:0067, переможцем торгів визнано ОСОБА_2 , який придбав вказану земельну ділянку за ціною 146 800,00 грн. (т.2 а.с. 148-150);

- згідно з Протоколом проведення електронних торгів №524696 від 05.02.2021 ДП "Сетам" реалізувало земельну ділянку №:01:017:0007, переможцем торгів визнано ОСОБА_2 , який придбав вказану земельну ділянку за ціною 77651,00 грн. (т.2 а.с. 152-154).

Надалі, постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М. від 27.08.2021 виконавчий лист №607363/12, виданий 09.08.2012 Новозаводським районним судом м. Чернігова, повернуто стягувачу за його заявою від 27.08.2021.

У вказаній постанові встановлено, що у ході виконання за рахунок реалізації майна боржника на депозитний рахунок приватного виконавця стягнуто 505 039,95 грн, які розподілено та перераховано у порядку, встановленому ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", а саме стягнуто з боржника:

- 567 грн - витрати виконавчого провадження;

- 458 611,77 грн - борг за виконавчим листом;

- 45 861,18 грн - основна винагорода приватного виконавця.

Залишок боргу за виконавчим листом станом на 27.08.2021 становить 3 580 749,91 грн.

Позивач, не погоджуючись з постановою відповідача про стягнення з нього основної винагороди у розмірі 403 936,17 грн., діями відповідача щодо передачі, належних позивачеві, земельних ділянок не реалізацію та результатами визначення вартості вказаних земельних ділянок, звернувся з позовом до суду.

Враховуючи, що ухвалою суду від 15.09.2021 відмовлено у відкритті провадження у частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій відповідача протиправними щодо передачі земельних ділянок на реалізацію та щодо визнання результатів визначення вартості земельних ділянок, суд, при розгляді даної справи надаватиме оцінку лише правомірності винесення приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурка А.М. постанови від 15.07.2020 у межах виконавчого провадження №62584287 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 403 936,17 грн.

Відтак, надаючи правову оцінку вищезазначеним спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1403-VIII, державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім:

1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною;

2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету;

3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону;

4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи;

5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини;

6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності;

7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб;

8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена;

9) рішень про конфіскацію майна;

10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання;

11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частинами 1-3 статті 31 Закону України №1403-УІІІ за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом положень частин 4, 5 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Відповідно до частини 7 статті 37 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

З огляду на вимоги наведених норм, початком примусового виконання відповідного виконавчого документу є подання стягувачем відповідної заяви про примусове виконання рішення, що є наслідком відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення шляхом винесення постанови, в тому числі про стягнення основної винагороди із зазначенням відсотка суми, що підлягає стягненню.

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 (далі - Постанова №643).

Так, за приписами пункту 19 Постанови №643 приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

З аналізу положень ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» вбачається, що фіксована сума основної винагороди приватного виконавця встановлюється виключно у випадку виконання рішення суду немайнового характеру, натомість виконавчий лист №6-7363/12 виданий 09.08.2012 Новозаводським районним судом м. Чернігова, який перебуває на виконанні у приватного виконавця Бурка А.М. містить вимогу щодо стягнення грошових коштів, а тому розмір основної винагороди приватного виконавця вираховується у вигляді 10 % суми, що підлягає стягненню.

Чинним законодавством передбачено, що постанова про стягнення з боржника основної винагороди повинна містити розрахунок та порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Слід зауважити, що у постанові приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 15.07.2021 зазначено інформацію про розрахунок розміру основної винагороди, а саме:

«Основна винагорода приватного виконавця за виконання виконавчого листа №6-7363/12, що виданий 09.08.2021 Новозаводським районним судом м. ернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором №800003499 у сумі: за кредитом - 3 521 360,64 грн, по відсотках - 319 856,90 грн, по пені - 198 044,14 грн, судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 100,00 грн, становить 4039361,68 грн х 10% = 403 936,17 грн.".

При цьому, у силу положень ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за своїм призначенням основана винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника у пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

Слід відзначити, що прийняття постанови про стягнення основної винагороди одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком приватного виконавця, встановленим частиною сьомою статті 31 Закону № 1403-VIII.

Примусове виконання виконавчого документу розпочинається з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У розглянутому спорі постанова про стягнення виконавчого збору прийнята 15.07.2020 одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2020.

Оскільки на час відкриття виконавчого провадження відомості про повне чи неповне виконання боржником рішення суду у приватного виконавця були відсутні, останнім правомірно одночасно з відкриттям виконавчого провадження прийнято постанову про стягнення основної винагороди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прийняття постанови про стягнення основної винагороди пов`язується з початком примусового виконання виконавчого документу. Про стягнення основної винагороди приватний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження, при цьому, одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем приймається постанова про стягнення основної винагороди, у якій зазначаються розмір та порядок її стягнення.

Наведене правозастосування відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.08.2021 у справі № 640/2710/20.

Обов`язком державного виконавця, визначеним частиною сьомою статті 31 Закону № 1403-VIII, також є зазначення порядку стягнення основної винагороди, що додержано відповідачем, зокрема в оскаржувані постанові додатково роз`яснено сторонам виконавчого провадження, що основна винагорода приватного виконавця буде стягнута за результатом фактичного виконання в повному обсязі виконавчого документа немайнового характеру.

Таким чином, законодавець встановив обов`язкове прийняття постанови про стягнення основної винагороди одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (як прийняття акта індивідуальної дії), та встановив умови, за яких здійснюється безпосередньо стягнення основної винагороди (як реалізація акта індивідуальної дії).

При цьому, підстави для стягнення суми основної винагороди, визначеної у постанові про стягнення основної винагороди, залежать від того чи виконане рішення у повному або частковому обсязі внаслідок дій приватного виконавця.

Сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постанові про її стягнення, яка винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є винагородою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 03.06.2021 у справі № 640/17286/20.

Також, суд наголошує, що відповідно до норм чинного законодавства основна винагорода приватного виконавця встановлюється у вигляді відсотка від суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом, а стягується така основна винагорода у вигляді відсотка від суми, що була фактично стягнута, винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця є процесуальною дією приватного виконавця, спрямованою на визначення та встановлення розміру такої винагороди у відповідності до норм чинного законодавства, що становить 10 % суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом та є окремим виконавчим документом.

Варто зауважити, що право на отримання виконавцем належної йому винагороди виникає лише з моменту фактичного стягнення коштів з боржника на виконання вимог виконавчого документа.

Так, у межах вказаного виконавчого провадження, за наслідком вчинення виконавчий дій, приватним виконавцем стягнуто з позивача основний борг за виконавчим документом у розмірі 458 611, 77 грн, та, відповідно, основну винагороду приватного виконавця у розмірі 45 861,18 грн, тобто 10 % від фактично стягнутої суми, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та зафіксовано у постанові від 27.08.2021 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (т. 2 а.с. 208-210, 211).

Відтак, винесення приватним виконавцем постанови від 15.07.2020 про стягнення основної винагороди з ОСОБА_1 з розрахунку 10% від всієї суми боргу, що підлягає стягненню з боржника, не порушує права позивача, оскільки вона винесена на виконання вимог ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та є документом, який лише фіксує розмір основної винагороди, який стягується з боржника у пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

З огляду на встановлені обставини, наведене правове регулювання, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А.М. від 15.07.2020 у виконавчому провадженні №62584287 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 403 936,17 грн, оскільки винесення її відповідачем та встановлений у ній розмір основної винагороди відповідає вимогам чинного законодавства.

При цьому, матеріалами справи не підтверджено та боржником не надано суду жодних доказів на підтвердження передачі спірної постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 403 936,17 грн на примусове виконання та фактичне стягнення з позивача грошових коштів на виконання цієї постанови.

Інших підстав, які б свідчили про неправомірність оскаржуваної постанови та наявність підстав для її скасування позивачем не зазначено та судом не встановлено.

Щодо решти аргументів позивача, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.