Справа № 420/14717/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 16 серпня 2021 надійшов адміністративний позов виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (надалі позивач або ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ) до Головного управління ДПС в Одеській області (надалі відповідач або ГУ ДПС в Одеській області), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області, що полягають у зарахуванні коштів з рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість для погашення заборгованості по штрафним (фінансовим) санкціям, пені та уточнюючим розрахункам податкових зобов`язань з податку на додану вартість по платіжних дорученням ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ:

- №3082 від 14.01.2021р. на суму 112500 грн.;

- №3095 від 29.01.2021р. на суму 80183 грн.;

- №3175 від 30.03.2021р. на суму 28779 грн.;

- №3230 від 27.05.2021р. на суму 17552 грн.;

- зобов`язати внести зміни до інтегрованих карток (облікових) платника податків ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ по ПДВ, шляхом відображення платежу, сплаченого по вказаних вище платіжних дорученнях згідно призначення;

- сплачені судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ у 2021 році подано до податкового органу податкові декларації по податку на додану вартість та уточнені розрахунки № від 19.01.2021 року за січень 2021 року на суму ПДВ 192683,00 грн.; № від 18.03.2021 року за березень 2021 року на суму ПДВ 28779,00 грн.; уточнений розрахунок № від 01.02.2019 року на суму ПДВ 6976,00 грн.; уточнений розрахунок № від 19.04.2019 року на суму ПДВ 12864,00 грн.

Визначені вказаними податковими деклараціями (уточненими розрахунками) податкові зобов`язання по податку на додану вартість сплачені позивачем на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ згідно з платіжними дорученнями, а саме:

- платіжне доручення №3082 від 14.01.2021 року проведено сплату з призначенням платежу: «Поповнення ПДВ рахунка» на суму 112500 грн.;

- платіжне доручення №3095 від 29.01.2021 року проведено сплату з призначенням платежу: «Поповнення ПДВ рахунка» на суму 80183 грн.;

- платіжне доручення №3175 від 30.03.2021 року проведено сплату з призначенням платежу: «Поповнення ПДВ рахунка» на суму 28779 грн.;

- платіжне доручення №3230 від 27.05.2021 року проведено сплату з призначенням платежу: «Поповнення ПДВ рахунка» на суму 17552 грн.

Як вказує позивач, згідно з даними облікової картки платника податків (ІКП позивача), сплачені позивачем відповідно до вказаних платіжних доручень кошти зараховані відповідачем в рахунок погашення податкового боргу позивача по ПДВ, який підлягає стягненню з позивача відповідно до податкових повідомлень-рішень від 29.10.2019 року №, №, №, №, №, прийнятих на підставі Акту від 24.09.2019 року №39/15-32-05-10/20992595 документальної планової перевірки ВСФ «Гідрогеосервіс» за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 рік.

На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, такими, що суперечать податковому законодавству та правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах від 30.07.2019 року у справі №440/4082/18 та від 10.09.2019 року у справі №1840/3549/18, порушують майнові права позивача, а також принципи юридичної визначеності та належного урядування відповідно до практики ЄСПЛ.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Головне управління ДПС в Одеській області не погоджуються з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що позивачем було подано податкові декларації та сплачено відповідно до них самостійно визначені суми грошових зобов`язань.

При цьому, як вказує відповідач, контролюючий орган не має права зі свого боку відмовляти платнику податків у зарахуванні визначених ними же самими самостійно грошових зобов`язань.

Відповідач звертає увагу, що спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідач вказує на хибність міркувань платника податків щодо посилань на те, що на момент протиправного зарахування відповідачем коштів у 2021 році з рахунку у СЕА ПДВ він не мав судового рішення, що набрало законної сили по справі №420/3955/20 у зв`язку з тим, що постанова ПААС від 23.12.2020 року була отримана контролюючим органом 13.01.2021 року.

Таким чином, на переконання відповідача, у ГУ ДПС в Одеській області було достовірно відомо на початку 2021 року про існування рішення винесеного на користь контролюючого органу.

Крім того, відповідач зазначає, що позивач протиправно вважає що податкове повідомлення-рішення від 29.10.2019 року №000334144 є неузгодженою, оскільки ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.04.2021 року по справі №420/3955/20 позивачу відмовлено у задоволенні клопотання ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ про зупинення виконання постанови ПААС від 23.12.2020 року.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року, в задоволенні заяви виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про вжиття заходів забезпечення позову - відмовлено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року, позовну заяву залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог ст.ст.160, 161 КАС України. Надано позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України.

27 вересня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №52925/21).

07 жовтня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив (вхід. №55027/21).

Станом на 01 листопада 2021 року будь-яких інших заяв, клопотань з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виробничо-сервісна фірма «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю є юридичною особою (), видами діяльності якої є: 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (основний); 46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткованням. Місцезнаходження юридичної особи: 65069, Одеська область, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд.45, кв.2. Зареєстроване за №0014840 (а.с.90-91).

У період з 28.08.2019 року по 17.09.2019 року, посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області проведена планова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-сервісна фірма «Гідрогеосервіс», код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року.

За результатами проведеної перевірки 24.09.2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт №39/15-32-05-10/20992595 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 роки» (а.с.44-62).

Вищезазначеним актом перевірки, серед іншого, встановлено наступні порушення з боку ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ:

п.п.44.1 п.44.2 ст. 44, п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 2 779 882 грн.;

п.п.44.1 п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України,завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування на прибуток за 2018 рік на 1 101 607 грн.;

п.198.5 ст.198, п.201.1, ст.201 Податкового кодексу України занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 521 649 грн.;

п.п.198.5 ст.198, п.201.4, ст.201 Податкового кодексу України завищення від`ємного значення ПДВ за лютий 2017р. 8113 грн., січень 2018р. 82 грн., березень 2018р. 14392 грн., вересень 2018р. 10760 грн.;

на порушення п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України не зареєстровано податкові накладені за вказані періоди.

На підставі акту перевірки від 24.09.2019 року №39/15-32-05-10/20992595 Головне управління ДПС в Одеській області прийняло наступні податкові повідомлення-рішення:

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на 3474852,50 грн., у тому числі за основним зобов`язання 2779882 грн.;

№ про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податковим на прибуток на суму 1101607 грн.;

№ про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 33347 грн. по деклараціям за лютий 2017р., січень 2018р., березень 2018 року, вересень 2018р.;

№ про застосування штрафу за відсутність складання та реєстрації податкових накладних з ПДВ у сумі 1783324,48 грн. (а.с.63);

№ яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 4402061,25 грн., у тому числі 3521649 грн. за основним зобов`язанням (а.с.64).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року по справі №420/3955/20, адміністративний позов виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ (; адреса: вул. Академіка Заболотного, 45, кв.2, м. Одеса, 65069) до Головного управління ДПС в Одеській області (, адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.10.2019р. № Головного управління ДПС у Одеській області;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.10.2019р. № Головного управління ДПС у Одеській області;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.10.2019р. № Головного управління ДПС у Одеській області;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.10.2019р. № Головного управління ДПС у Одеській області;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.10.2019р. № Головного управління ДПС у Одеській області;

- стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ () суму сплаченого судового збору у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року по справі №420/3955/20, апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задоволено:

- рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року скасовано;

- прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року набрало законної сили 23 грудня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 березня 2021 року по справі №420/3955/20:

- поновлено виробничо-сервісній фірмі «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю строк на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 року у справі №420/3955/20;

- у задоволенні клопотання виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про зупинення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 року у справі №420/3955/20 відмовлено;

- касаційне провадження за касаційною скаргою виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 року у справі №420/3955/20 відкрито.

Також, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року по справі №420/3955/20, у задоволенні клопотання виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про зупинення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 року у справі №420/3955/20 відмовлено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року по справі №420/7042/21, клопотання представника відповідача задоволено та зупинено провадження у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» в вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності до набрання законної сили рішенням по справі №420/2577/20.

Судом встановлено, що предметом розгляду справи №420/2577/20 є податкова вимога Головного управління ДПС в Одеській області від 21.01.2020 року №1345-51 (а.с.43), згідно якої за позивачем рахується податковий борг, який виник на підставі проведеної перевірки, за результатами якої було винесено податкові повідомлення-рішення від 28.10.2019 року №, № та від 28.10.2019 року без номеру, які є предметом оскарження у справі №420/504/20.

ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ у 2021 році подано до податкового органу податкові декларації по податку на додану вартість та уточнені розрахунки № від 19.01.2021 року за січень 2021 року на суму ПДВ 192683,00 грн. (а.с.18-19); № від 18.03.2021 року за березень 2021 року на суму ПДВ 28779,00 грн. (а.с.16-17); № від 19.04.2019 року на суму ПДВ 12864,00 грн. (а.с.24-27); уточнений розрахунок № від 01.02.2019 року на суму ПДВ 6976,00 грн. (а.с.20-21).

Визначені вказаними податковими деклараціями (уточненими розрахунками) податкові зобов`язання по податку на додану вартість сплачені позивачем на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ згідно з платіжними дорученнями, а саме:

- платіжне доручення №3082 від 14.01.2021 року проведено сплату з призначенням платежу: «Поповнення ПДВ рахунка» на суму 112500 грн. (а.с.29);

- платіжне доручення №3095 від 29.01.2021 року проведено сплату з призначенням платежу: «Поповнення ПДВ рахунка» на суму 80183 грн. (а.с.30);

- платіжне доручення №3175 від 30.03.2021 року проведено сплату з призначенням платежу: «Поповнення ПДВ рахунка» на суму 28779 грн. (а.с.31);

- платіжне доручення №3230 від 27.05.2021 року проведено сплату з призначенням платежу: «Поповнення ПДВ рахунка» на суму 17552 грн. (а.с.32).

Згідно з даними облікової картки платника податків (ІКП позивача), сплачені ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ відповідно до вказаних платіжних доручень кошти зараховані відповідачем в рахунок погашення податкового боргу позивача по ПДВ, який підлягає стягненню з позивача відповідно до податкових повідомлень-рішень від 29.10.2019 року №, №, №, №, №, прийнятих на підставі Акту від 24.09.2019 року №39/15-32-05-10/20992595 документальної планової перевірки ВСФ «Гідрогеосервіс» за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 рік (а.с.14-15).

Не погоджуючись з діями Головного управління ДПС в Одеській області, що полягають у зарахуванні коштів з рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість для погашення заборгованості по штрафним (фінансовим) санкціям, пені та уточнюючим розрахункам податкових зобов`язань з податку на додану вартість по платіжних дорученням ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до абзацу першого пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі не виконання платником податків обов`язку, щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, контролюючий орган в силу компетенції, встановленої нормами ПК України, здійснює за платника податків і на користь держави заходи, щодо погашення податкового боргу такого платника податків. Ця компетенція стосується, зокрема виявлення джерел погашення податкового боргу та контролю за дотриманням платником податків черговості погашення податкового боргу, згідно з черговістю його виникнення.

Джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків визначені статтею 87 ПК України.

Так, згідно з абзацом першим пункту 87.1 цієї статті джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Законодавцем встановлені особливості щодо визначення джерел сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з ПДВ.

Відповідно до абзацу другого пункту 87.1 статті 87 ПК України джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (абзац четвертий пункту 87.1 статті 87 ПК України).

Норми статті 95 ПК України встановлюють підстави для здійснення контролюючим органом за платника податків і на користь держави заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, у тому числі, з рахунків у СЕА ПДВ, є норма абзацу першого пункту 95.3 цієї статті, згідно з якою стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз наведених норм в їх системному зв`язку дає підстави зробити такий висновок щодо правового регулювання погашення податкового боргу з ПДВ за рахунок коштів у СЕА цього податку: у разі коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість тільки за рішенням суду.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного суду від 30.07.2019 року у справі №440/4082/18 та від 10.09.2019 року у справі №1840/3549/18.

При цьому, судом встановлено, що відповідач звернувся з позовом про стягнення податкового боргу (справа 420/7042/21), який обліковується в ІКП позивача на підставі податкових повідомлень-рішень від 29.10.2019 року №, №, №, №, № - лише в квітні 2021 року з вимогами: «про накладення арешту на кошти та інші цінності та стягнення податкового боргу». При цьому, накладення арешту вимагається лише на кошти ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ, що знаходяться у банках.

Крім цього, ГУ ДПС в Одеській області не просить звернути стягнення на кошти, що обліковуються в на рахунку СЕА з ПДВ.

Суд зазначає, що податковий борг, який нарахував відповідач позивачу згідно податкової вимоги 2021 року, включає штрафні санкції з ПДВ в сумі 1783324,48 грн. за не реєстрацію у строки податкових накладних (ППР від 29.10.2019 року №).

Проте, суд погоджується з твердженням позивача, що це є неузгодженим зобов`язанням, оскільки зазначене податкове повідомлення-рішення від 29.10.2019 року № знаходиться в процедурі судового оскарження, так як у справі №420/3955/20 відкрито касаційне провадження.

Крім того, ГУ ДПС в Одеській області не здійснило перерахунок розміру штрафу за вказаним податковим повідомленням-рішенням (порушено принцип юридичної визначеності та належного урядування), як цього вимагає закон.

З урахуванням викладеного суд відхиляє доводи відповідача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень пункту 87.9 статті 87 ПК України та не застосування норм пункту 95.3 статті 95 ПК України. Кожна з цих норм має окремий предмет регулювання: норми пункту 87.9 встановлюють черговість погашення податкового боргу незалежно від способу (добровільного чи примусового) та джерела погашення податкового боргу, тоді як норма пункту 95.3 регулює відносини щодо стягнення (примусового погашення) податкового боргу за рахунок коштів на банківських рахунках та на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ.

Непогашення грошових зобов`язань, зокрема самостійно визначених платником податків чи нарахованих контролюючим органом, дає право контролюючому органу здійснити за цього платника податку і в інтересах держави заходи на погашення податкового боргу, який виник через таку несплату. При цьому, такі заходи мають бути здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, як це вимагається частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено критерії поведінки державного органу у сфері публічних відносин. Неправомірна поведінка невладного суб`єкта у цих відносинах не може виправлятися неправомірною поведінкою владного суб`єкта.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно зарахував в рахунок погашення податкового боргу позивача по податку на додану вартість, який сформований розміром штрафу за податковим повідомленням-рішенням № від 29.10.2019 року, сплачені ним згідно платіжних доручень №3082 від 14.01.2021 року на суму 112500 грн.; №3095 від 29.01.2021 року на суму 80183 грн.; №3175 від 30.03.2021 року на суму 28779 грн.; №3230 від 27.05.2021 року на суму 17552 грн. поточні податкові зобов`язання по ПДВ на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області внести зміни до інтегрованих карток (облікових) платника податків ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ, шляхом відображення платежів за призначенням, вказаним у відповідних платіжних дорученнях, суд зазначає таке.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство, Європейський суд неодноразово аналізував межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.

Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 у справі «Волохи проти України» при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Отже, як слідує з наведених судових рішень, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з у рахуванням принципу верховенства права.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 року.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованих карток (облікових) платника податків ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ по ПДВ, шляхом відображення платежів за призначенням, вказаним у відповідних платіжних дорученнях, є ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав та відновлює становище, яке існувало до порушення прав позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у пункті 110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Європейський Суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку що позов виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю в сумі 2 270 грн. 00 коп., що сплачені згідно платіжних доручень від 09 серпня 2021 року №3337 на суму 908,00 грн. та №3336 на суму 908,00 грн., а також платіжного доручення №3335 від 30 серпня 2021 року на суму 454,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області..

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області, що полягають у зарахуванні коштів з рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість для погашення заборгованості по штрафним (фінансовим) санкціям, пені та уточнюючим розрахункам податкових зобов`язань з податку на додану вартість по платіжних дорученням виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю:

- №3082 від 14.01.2021 року на суму 112500 грн.;

- №3095 від 29.01.2021 року на суму 80183 грн.;

- №3175 від 30.03.2021 року на суму 28779 грн.;

- №3230 від 27.05.2021 року на суму 17552 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області внести зміни до інтегрованих карток (облікових) платника податків виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю по податку на додану вартість, шляхом відображення платежу, сплаченого по платіжних дорученнях №3082 від 14.01.2021 року на суму 112500 грн.; №3095 від 29.01.2021 року на суму 80183 грн.; №3175 від 30.03.2021 року на суму 28779 грн.; №3230 від 27.05.2021 року на суму 17552 грн. згідно їх призначення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: виробничо-сервісна фірма «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Академіка Заболотного, 45, кв.2, м. Одеса, 65069, ).

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Суддя С.О. Cтефанов