Справа № 160/15627/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою приватного підприємства «СПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до малого приватного підприємства «СПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» про стягнення суми податкового боргу,-
06 вересня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до малого приватного підприємства «СПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ», в якій позивач просить суд:
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідно до податкового законодавства України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку та в строки визначеними Податковим кодексом України. За невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку платник податків несе відповідальність. В інтегрованих картках платника податків станом на теперішній час обліковується податковий борг. Тому позивач вказує, у зв`язку з несплатою МПП «СПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» у встановлені строки донарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області подано до суду відповідь на відзив щодо позовної заяви, в якій позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість доводів, які викладені МПП «СПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» у відзиві на позовну заяву. Аргументи даної відповіді зводяться до того, що відповідач фактично намагається оскаржити рішення контролюючого органу без дотримання порядку оскарження рішень контролюючих органів та не в межах строку передбаченого Податковим кодексом України. Тому, ГУ ДПС у Дніпропетровській області вважає, що доводи відповідача про неправомірність рішень контролюючого органу не є предметом спору у даній справі так як не стосується предмету вимог зазначених у позовній заяві, а тому не повинен розглядатись судом як аргумент для прийняття рішення про відмову в задоволенні позовних вимог по зазначеній справі.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2021 року, зазначена вище справа була розподілена та 07.09.2021 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року у задоволенні клопотання представника МПП «СПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» адвоката Мельникова А.О. про розгляд справи у судовому засідання з повідомленням сторін відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 року у задоволенні клопотання МПП «СПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» про розгляд справи у судовому засідання з повідомленням сторін відмовлено.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
На теперішній час в інтегрованих картках платника податків МПП «СПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» обліковується не заявлений до суду податковий борг на загальну суму 527 395,24 грн., який складається з наступного.
Так, заборгованість по земельному податку з юридичних осіб виникла у зв`язку з несплатою платником податків у встановлені терміни сум грошових зобов`язань у розмірі 430 795,25 грн., згідно:
1) 29.06.2020р. на суму 28 683,07 грн.;
2) 30.06.2020р. на суму 28 741,61 грн.;
3) 30.07.2020р. на суму 28 741,61 грн.;
4) 31.08.2020р. на суму 28 741,61 грн.;
5) 30.09.2020р. на суму 28 741,61 грн.;
6) 30.10.2020р. на суму 28 741,61 грн.;
7) 30.11.2020р. на суму 28 741,61 грн.;
8) 30.12.2020р. на суму 28 741,61 грн.;
9) 01.02.2021р. на суму 28 741,57 грн.
1) 02.03.2021р. на суму 28 741,61 грн.;
2) 30.03.2021р. на суму 28 741,61 грн.;
3) 30.04.2021р. на суму 28 741,61 грн.;
4) 31.05.2021р. на суму 28 741,61 грн.;
5) 31.06.2021р. на суму 28 741,61 грн.
Заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла у зв`язку з несплатою платником податків у встановлені терміни сум грошових зобов`язань у розмірі 58 773 70 грн., згідно:
Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості виникла у зв`язку з несплатою платником податків у встановлені терміни сум грошових зобов`язань у розмірі 37 826,29 грн., згідно:
1) 29.07.2020р. на суму 7 701,66 грн.;
2) 29.10.2020р. на суму 8 858,00 грн.;
3) 29.01.2021р. на суму 8 857,95 грн.;
Інформація щодо оскарження означених податкових повідомлень - рішень як у контролюючого органу та і суду відсутня.
З урахуванням вимог ст. 56, 57 ПКУ, у зв`язку з несплатою МПП «СПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Як визначено підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
За змістом пункту 56.16 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.
Відповідно до підпункту 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України до функцій контролюючих органів належить здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.
Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.1 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).
За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України, зокрема, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу.
У контексті наведених законодавчих положень зміст матеріально-правових вимог, викладених у даному позові, зводиться до стягнення коштів з рахунків відповідача на погашення його податкового боргу.
Відповідно до п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.
Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. (Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.)
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. (Підпункт 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).
Так, відповідно положень п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.
Пунктом 59.1 ст.59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Позивачем не надано до суду доказів оскарження відповідачем вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку, а також згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", а також даних Єдиного Державного реєстру судових рішень, інформації щодо стадій розгляду судових справ, яка міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" судом встановлено, що вищевказані податкові повідомлення-рішення у судовому порядку відповідачем оскаржено не було.
Отже, відносно відповідача нараховані грошові зобов`язання, які є узгодженими. Вказані грошові зобов`язання не сплачені відповідачем.
Суд також вважає за необхідне зазначити про те, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає факт узгодженості грошового зобов`язання, зокрема факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення. яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу, тощо.
Така правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду визначеною у постановах від 21.08.2019 року у справі №2340/4023/18, від 12.02.2019 року у справі № 817/429/16, від 24.04.2020 року у справі №818/263/16, від 10.04.2020 року у справі №813/7758/14, від 21.11.2019 року у справі №821/1126/16, від 09.10.2019 року у справі №803/1101/1 5-а.
На думку суду, так як доказів того, що рішення контролюючого органу які є підставою виникнення податкового боргу або податкову вимогу, яка є підставою для звернення до суду із позовною заявою про стягнення податкового боргу з даного платника податків не надано, то вимоги зазначені у відзиві на позовну заяву підлягають відхиленню.
Згідно з п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.
Пунктом 87.9 ст.87 Податкового кодексу України встановлено, що в разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Таким чином, відповідач має податковий борг перед бюджетом у розмірі 527 395,24 грн., який на час розгляду справи не сплачений.
Згідно частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів.
Таким чином, позовні вимоги Головного управління ДПС в Дніпропетровській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки відповідні витрат, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, позивачем понесені не були, судові витрати у вигляді судового збору стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до малого приватного підприємства «СПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» про стягнення суми податкового боргу задовольнити повністю.
Судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподіляються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник