Справа № 560/3541/21
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3541/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

02 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування страхового стажу та проведення перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу період з 01.09.2019 року по 31.12.2019 року та провести перерахунок пенсії з 22.02.2021 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови позивачу у зарахуванні страхового стажу періоду з 01.09.2019 по 31.12.2019, набутого на підставі укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування від 02.02.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача період з 01.09.2019 по 31.12.2019, набутий на підставі укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування від 02.02.2021 та здійснити перерахунок пенсії позивача з 22.02.2021.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на правомірність дій відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що після призначення пенсії в позивачки був відсутній напрацьований страховий стаж, а наявна лише сплата страхових внесків згідно договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, відповідно підстави для проведення перерахунку пенсії згідно статті 42 Закону №1058 відсутні. Рішенням головного управління від 07.03.2021 №1718/03-16 відмовлено позивачці у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" згідно заяви від 22.02.2021 року у зв`язку з відсутністю права зарахування до страхового стажу лише одноразової сплати єдиного внеску за попередній період, так як особа після призначення пенсії не працювала та не набула страхового стажу, про що позивачку повідомлено листом № 2200-0307-8/16741 від 25.03.2021 року.

В свою чергу позивач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу позивача - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення.

02.02.2021 позивач уклала з Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області типовий договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразово сплати єдиного внеску), згідно з умовами якого позивач сплачує єдиний внесок за попередній період з 01.09.2019 по 31.12.2019 у розмірі 10560 для набуття 30 років страхового стажу.

Позивач звернулася до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого на підставі договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю права на зарахування до страхового стажу лише одноразової сплати єдиного внеску за попередній період, так як особа після призначення пенсії не працювала та не набула страхового стажу.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.03.2021 №28544.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що відповідач протиправно відмовив їй здійснити перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого на підставі укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зауважив, що відмова відповідача перерахувати позивачу пенсію у зв`язку з тим, що вона не продовжувала працювати після призначення пенсії і набула страховий стаж внаслідок виконання умов договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування ставить у нерівне становище позивача з особами, які набули страховий стаж, продовжуючи працювати. Суд вважає, що запровадження законодавцем механізму добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування зумовлене тим, щоб забезпечити право громадян на належне соціальне забезпечення у разі відсутності необхідного страхового стажу.

З огляду на викладене, суд прийняв рішення визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу страхового стажу набутого на підставі укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування від 02.02.2021 та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період з 01.09.2019 по 31.12.2019 та здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням страхового стажу, набутого на підставі укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 22.02.2021.

Колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 40 вказаного України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон України № 1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з абзацами першим четвертим частини четвертої статті 42 Закону України №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 зазначеного Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

В абзаці першому частини першої статті 28 Закону України № 1058-IVвстановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України № 1058-IVособи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 вказаного Закону, у тому числі особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, а також в аспірантурі та докторантурі, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Зазначені особи можуть брати добровільну участь у солідарній системі або в накопичувальній системі пенсійного страхування, або одночасно в обох системах відповідно до укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) згідно із Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є особи, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4, та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5 та 5-1 частини першоїстатті 4 вказаного Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що оскільки страховий стаж позивача до укладення договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування становив 29 років 8 місяців 10 днів, з метою набуття 30 років страхового стажу для перерахунку пенсії позивач уклала з Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області типовий договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразово сплати єдиного внеску), згідно з умовами якого позивач сплачує єдиний внесок за попередній період з 01.09.2019 по 31.12.2019 у розмірі 10560 грн..

03.02.2021 позивач здійснила сплату добровільних внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за попередній період з 01.09.2019 по 31.12.2019 у розмірі 10560 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ Приватбанк №0.0..1.

Таким чином, позивач станом на день звернення до відповідача набула 30 років страхового стажу.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта відносно того, що чинним законодавством не передбачено здійснення перерахунку пенсії після її призначення з урахуванням страхового стажу, набутого на підставі укладення договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом четвертим частини четвертої статті 42 Закону України №1058-IVякщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 зазначеного Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що запровадження законодавцем механізму добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування зумовлене тим, щоб забезпечити право громадян на належне соціальне забезпечення у разі відсутності необхідного страхового стажу.

Так, у пункті 102 рішення у справі «Зеленчук і Цицюра проти України» (заяви №846/16 та № 1075/16) при оцінці дотримання статті 1 Першого протоколу до Конвенції Суд повинен здійснити загальний розгляд різних інтересів, які є предметом спору, пам`ятаючи, що метою Конвенції є гарантування прав, які є «практичними та ефективними». Суд поза межами очевидного повинен дослідити реалії оскаржуваної ситуації. Така оцінка може стосуватись не лише відповідних умов компенсації, якщо ситуація схожа з тією, коли позбавляють майна, але також і поведінки сторін, у тому числі вжитих державою заходів та їх реалізації. У цьому контексті слід наголосити, що невизначеність - законодавча, адміністративна або така, що виникає із застосовної органами влади практики, - є фактором, який слід враховувати при оцінці поведінки держави (рішення у справі «Броньовський проти Польщі» («Broniowski v. Poland»), заява № 31443/96, пункт 115).

З огляду на викладене, вірним є висновок суду першої інстанції про доведеність позовних вимог позивача щодо визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу страхового стажу набутого на підставі укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування від 02.02.2021 та зобов"язання зарахувати до страхового стажу позивача період з 01.09.2019 по 31.12.2019 та здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням страхового стажу, набутого на підставі укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 22.02.2021.

Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.