Справа № 380/3411/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 380/3411/21 пров. № А/857/12390/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Державного агентства меліорації та рибного господарства України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі №380/3411/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку, стягнення моральної шкоди, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Хома О.П.

справу розглянуто в порядку письмового провадження,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2021 ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державного агентства рибного господарства України, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму 319 246 грн 87 коп середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у період з 25.01.2019. Стягнути з відповідача на користь позивача суму 100 000 грн відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі №1340/3472/18 набрало законної сили, яким зобов`язано Державне агентство рибного господарства України працевлаштувати ОСОБА_1 на державній службі на рівнозначній посаді в територіальних органах Державного агентства рибного господарства України. Вказане судове рішення в частині працевлаштування позивача на державній службі на рівнозначній посаді в територіальних органах Державного агентства рибного господарства України не виконано. Позивача не поновлено на роботі, тому він просить стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та моральну шкоду, спричинену такими діями відповідача.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в інтересах якого діє адвокат Коблик Маріанна Володимирівна до Державного агентства рибного господарства України (вул. С. Стрільців, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправною бездіяльність, стягнення середнього заробітку, стягнення моральної шкоди, - задоволено частково.

Стягнуто з Державного агентства рибного господарства України (вул. С. Стрільців, м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 25.01.2019 по 21.05.2021 в розмірі 105 328 (сто п`ять тисяч триста двадцять вісім) грн, з урахуванням обов`язкових платежів та зборів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржило Державне агентство меліорації та рибного господарства України, яке просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що судом першої інстанції не враховано норми статті 235 Кодексу законів про працю, у якій зазначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Проте, в резолютивній частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі №1340/3472/18, зокрема, зобов`язано Державне агентство рибного господарства України працевлаштувати ОСОБА_1 на державній службі на рівнозначній посаді в територіальних органах Держрибагентства. Однак відповідно до частини першої та другої статті 21 Закону України «Про державну службу» вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу. Таким чином, у даному випадку працевлаштування позивача на державній службі без проведення конкурсу неможливо, що судом першої інстанції не враховано. Оскільки у Держрибагентства відсутня об`єктивна можливість працевлаштувати ОСОБА_1 , то і здійснити виплати за час вимушеного прогулу не вбачається за можливе.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних міркувань.

Суд апеляційної інстанції з матеріалів справи встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі №1340/3472/18, яке набрало законної сили 11.06.2021, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області в особі Голови ліквідаційної комісії Сисуна З.М., Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області, Державного агентства рибного господарства України про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області № 25-ОС від 19.07.2018 про звільнення ОСОБА_1 .

Зобов`язано Державне агентство рибного господарства України працевлаштувати ОСОБА_1 на державній службі на рівнозначній посаді в територіальних органах Державного агентства рибного господарства.

Стягнуто з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 23 608 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 20.07.2018 по 24.01.2019.

Судом першої інстанції при розгляді даного позову встановлено, що ані на дату подання позовної заяви, ані на дату прийняття рішення судом першої інстанції від 24.01.2019 у справі №1340/3472/18 в частині працевлаштування позивача на державній службі на рівнозначній посаді в територіальних органах Державного агентства рибного господарства рішення суду не виконано.

Вказані обставини спонукали позивача звернутися до суду першої інстанції з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення та стягнення моральної шкоди.

При прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що не виконання відповідачем рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі № 1340/3472/18 в частині працевлаштування ОСОБА_1 на державній службі на рівнозначній посаді в територіальних органах Державного агентства рибного господарства вказує на наявність підстав для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі відповідно до статті 236 КЗпП України, з чим погоджується суд апеляційної інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною другою статті 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Пункт 3 частини першої статті 371 КАС України визначає, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі- КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з частиною п`ятою статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у постанові «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу (пункт 34).

Слід зазначити, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 825/1281/16.

Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Відповідно до статті 236 КЗпП України виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Судом першої інстанції встановлено, що з дати прийняття судом рішення та станом на дату розгляду даної справи ОСОБА_1 не працевлаштований на державній службі на рівнозначній посаді в територіальних органах Державного агентства рибного господарства.

Сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі повинна обраховуватися за період з 25.01.2019 (наступний день після винесення Львівським окружним адміністративним судом рішення від 24.01.2019 у справі №1340/3472/18) по дату прийняття рішення у даній справі.

Статтею 27 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

У відповідності до абзацу 3 пункту 2 Порядку№100середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Для обчислення суми заробітку, що підлягає виплаті працівникові за час вимушеного прогулу, за основу беруться робочі дні.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

До уваги слід взяти розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, зазначений у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі № 1340/3472/18 середньоденний розмір заробітної плати ОСОБА_1 .

Вказаним рішенням встановлено, що середньомісячна заробітна плата позивача становить 3723 грн, середньоденна 181 грн 60 коп.

Період затримки рішення становить 580 днів (з 25.01.2019 по 21.05.2021).

Таким чином, середній заробіток за час затримки виконання судового рішення складає 105 328 грн (181 грн 60 коп * 580 дні).

Врахувавши зазначене вище, суд апеляційної інстанції зазначає, що при затримці виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі № 1340/3472/18 в частині поновлення позивача на посаді, слід стягнути з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі за період з 25.01.2019 по 21.05.2021 у розмірі 105 328 грн, з урахуванням обов`язкових платежів та зборів.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного агентства меліорації та рибного господарства України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі №380/3411/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький