Справа № 240/33456/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

04 листопада 2021 року м. Житомир справа № 240/33456/21

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідач - Головне управління ДПС у Житомирській області (як відокремлений підрозділ ДПС України) ,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду 03 листопада 2021 року звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до подання ним позовної заяви до Головне управління ДПС у Житомирській області (як відокремлений підрозділ ДПС України).

Цього ж дня здійснено реєстрацію заяви ОСОБА_1 в автоматизованій системі документообігу суду із присвоєнням їй єдиного уніфікованого номеру судової справи 240/33456/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2021 головуючим суддею для розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було визначено суддю Черняхович І.Е.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить зупинити у виконавчому провадженні №67143112, що відкрите державним виконавцем Житомирського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Косарєвою Ольгою Вікторівною, стягнення з ОСОБА_1 на підставі виконавчого документа - вимоги, виданої 24.02.2021 Головним управлінням ДПС у Житомирській області №Ф-336-17 У про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 37788,74 гривень, до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що 19 жовтня 2021 року старшим державним виконавцем Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Косарєвою О.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №67143112 з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області від 24.02.2021 №Ф-336-17У про стягнення з нього боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 37788,74 гривень. Як вказує заявник, дана вимога від 24.02.2021 №Ф-336-17У має очевидні ознаки протиправності та буде оскаржуватись ним до суду. Водночас, наведені ним обставини щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області від 24.02.2021 №Ф-336-17У, свідчать про існування очевидної небезпеки настання для нього негативних фінансових наслідків у вигляді стягнення спірної суми боргу до ухвалення рішення по справі. З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 154 КАС України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та приєднаними до неї документами, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом приписів частин 4, 5, 6 ст. 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

3) наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

У контексті наведеного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно будь-якої із сторін у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Згідно із п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В розрізі наведених акцентів варто зауважити, що при вирішенні процесуального питання «заходів забезпечення позову» суд враховує Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, відповідно до яких рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи з забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи наявна хоча б одна з вищенаведених обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду без вжиття заходів задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та вивчивши надані докази на її підтвердження, суд зазначає наступне.

З доданої до заяви про забезпечення позову документів вбачається, що 24 лютого 2021 року Головним управлінням ДПС у Житомирській області прийнято вимогу №Ф-336-17У про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 37788,74 гривень.

19 жовтня 2021 року старшим державним виконавцем Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Косарєвою О.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №67143112 з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області від 24.02.2021 №Ф-336-17У про стягнення з ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 37788,74 гривень.

Як вказує заявник, зазначена вимога Головного управління ДПС у Житомирській області від 24.02.2021 №Ф-336-17У стане предметом спірних правовідносин в позовній заяві, що буде подана ним до суду.

Вказане свідчить, що даний час вимога Головного управління ДПС у Житомирській області від 24.02.2021 №Ф-336-17У про стягнення з ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 37788,74 гривень знаходиться в стані примусового виконання, а тому за викладених обставин є очевидними ознаки можливості стягнення із заявника вказаного боргу в розмірі 37788,74 гривень.

Крім того, відкриття виконавчого провадження №67143112 з виконання вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області від 24.02.2021 №Ф-336-17У зумовлює її примусове виконання та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, зокрема стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

Також, під час розгляду заяви про забезпечення позову судом було встановлено, що в межах виконавчого провадження №67143112 старшим державним виконавцем Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Косарєвою О.В. винесена постанова від 19.10.2020 про арешт коштів ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках у банківських та інших фінансових установах.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вчиненні в межах виконавчого провадження №67143112 дії можуть призвести до негативних фінансових наслідків для ОСОБА_1 у вигляді стягнення не лише суми штрафної санкції, яка є спірною, а й витрат виконавчого провадження у вигляді виконавчого збору.

Таким чином запропоновані позивачем заходи забезпечення позову стосуються предмету позову і є співмірними з позовними вимогами.

Також суд приймає до уваги і те, що ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" не містить таких підстав для зупинення виконавчого провадження, як оскарження оспорюваної вимоги про сплату боргу у судовому порядку, а тому зупинення стягнення на підставі такої вимоги, що є виконавчим документом, можливе лише шляхом вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною 1 статті 35 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1,4,6,8,11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Наведені фактичні обставини дають суду підстави для висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, внаслідок вчинення державними виконавцями виконавчих дій на підставі вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області від 24.02.2021 №Ф-336-17У , яка буде ним оскаржуватись, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернувся до суду.

З огляду на наведене та враховуючи відсутність у Законі України "Про виконавче провадження" механізму зупинення виконання вказаної вимоги до ухвалення судового рішення по суті, суд вважає наявними підстави для задоволення заяви про забезпечення позову та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 150, ч. 1 ст. 151 КАС України приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області від 24.02.2021 №Ф-336-17У про стягнення боргу до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування зазначеної вимоги.

Суд зауважує, що вказаний спосіб забезпечення позову є співмірним із предметом майбутнього адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Ухвала, якою вживаються заходи забезпечення позову жодним чином не встановлює законності чи протиправності вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області від 24.02.2021 №Ф-336-17У про стягнення боргу.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 157 КАС України, у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини другої статті 153 цього Кодексу, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №67143112 з примусового виконання виконавчого документа - вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області від 24.02.2021 №Ф-336-17У про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 37788,74 гривень - до набранням законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування зазначеної вимоги.

Негайно надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 04 листопада 2021 року.

Суддя І.Е.Черняхович