Справа № 640/7019/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року м. Київ № 640/7019/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ»
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування рішення і податкової вимоги, визнання протиправними дій, зобов?язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ» (далі - позивач, ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ», Товариство) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просило суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу №10773-10 від 20.02.2020;

2) визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №10773-10 від 20.02.2020;

3) визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві в частині нарахування ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ» пені за податком на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у загальному розмірі 84 459,98 грн., пені за податком на додану вартість у загальному розмірі 126 939,08 грн., штрафу за податком на додану вартість у загальному розмірі 101,19 грн., - що були вчинені, шляхом внесення наступних записів (даних, операцій) до інтегрованих карток ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ»:

- до інтегрованої картки ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ» за податком на додану вартість: «Зменшено переплату -z платіжне доручення № 239526341 по Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 2 від 07.03.2019» на суму 899,94 грн., 27.01.2020; «Зменшено переплати АО платіжне доручення № 10586541 по Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 2 від 07.03.2019» на суму 141,00 грн., 27.01.2020; «Зменшено переплату -z платіжне доручення № 10586541 но Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 2 від 07.03.2019» на суму 141,00 грн., 27.01.2020; «Зменшено переплати АО платіжне доручення № 10713168 по Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 2 від 07.03.2019» на суму 63 277,00 грн., 27.01.2020; «Зменшено переплату -z платіжне доручення № 10713168 по Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 2 від 07.03.2019» на суму 63 277,00 грн., 27.01.2020; «Нараховано пені (пв. 129.1.2 ст. 129 ПК України), №2 з 07.03.2019 но 19.02.2019 на Рішення суду про підтвердж. донар. сум № 640/4687/19 від 25.11.2019» на суму 126 437,22 грн., 27.01.2020; «Збільшено недоїмки № ? по Податкова декларація з податку на додану вартість № від 16.01.2020» на суму 63 418,00 грн., 30.01.2020; «Нараховано пені (пп.129.1.2 ст. 129 ПК України), № AUTOPEN з 28.01.2020 по 02.02.2020 на Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») №2 від 07.03.2019)» на суму 367,33 грн., 03.02.2020; «Нараховано пені (пп.129.1.2 ст. 129 ПК України), № AUTOPEN з 28.01.2020 по 02.02.2020 на Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») №2 від 07.03.2019)» на суму 134,53 грн., 03.02.2020; «Необхідна штрафна санкція за невчасну сплату платежу (10%) № ST17INFO з 31.01.2020 по 13.02.2020 на Податкова декларація з податку на додану вартість № від 16.01.2020» на суму 50,19 грн., 13.02.2020; «Необхідна штрафна санкція за невчасну сплату платежу (10%) № ST171NFO з 31.01.2020 по 14.02.2020 на Податкова декларація з податку на додану вартість № від 16.01.2020» на суму 51,00 грн., 14.02.2020;

- до інтегрованої картки ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИІВ» за податком на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів: «Зменшено переплату -z платіжне доручення № 4234 по Податкове повідомлення- рішення (форма «Р») № 2 від 07.03.2019» на суму 446,53 грн., 27.01.2020; «Нараховано пені (пп.129.1.2 ст. 129 ПК України), №2 з 07.03.2019 по 19.02.2019 на Рішення суду про підтвердж. донар. сум № 640/4687/19 від 25.11.2019» на суму 83 855,76 грн., 27.01.2020; «Нараховано пені (пп.129.1.2 ст. 129 ПК України). № AUTOPEN з 28.01.2020 по 02.02.2020 на Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») №2 від 07.03.2019)» на суму 483,14 грн., 03.02.2020; «Нараховано пені (пп.129.1.2 ст. 129 ПК України), № AUTOPEN з 28.01.2020 по 02.02.2020 на Податкове повідомлення-рішенця (форма «Р») №2 від 07,03.2019)» на суму 121,08 грн., 03.02.2020;

4) зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДФС, шляхом виключення з інтегрованої картки платника податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ» запису (даних, операції) про нарахування пені за податком на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у загальному розмірі 84 459,98 грн., шляхом виключення з інтегрованої картки платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ» запису (даних, операції) про нарахування пені за податком на додану вартість у загальному розмірі 126 939,08 грн. та штрафу за податком на додану вартість у загальному розмірі 101,19 грн., а саме таких записів внесених:

- до інтегрованої картки ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ» за податком на додану вартість: «Зменшено переплату -z платіжне доручення № 239526341 по Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 2 від 07.03.2019» на суму 899,94 грн., 27.01.2020; «Зменшено переплати АО платіжне доручення № 10586541 по Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 2 від 07.03.2019» на суму 141,00 грн., 27.01.2020; «Зменшено переплату -z платіжне доручення № 10586541 но Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 2 від 07.03.2019» на суму 141,00 грн., 27.01.2020; «Зменшено переплати АО платіжне доручення № 10713168 по Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 2 від 07.03.2019» на суму 63 277,00 грн., 27.01.2020; «Зменшено переплату -z платіжне доручення № 10713168 по Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 2 від 07.03.2019» на суму 63 277,00 грн., 27.01.2020; «Нараховано пені (пв. 129.1.2 ст. 129 ПК України), №2 з 07.03.2019 но 19.02.2019 на Рішення суду про підтвердж. донар. сум № 640/4687/19 від 25.11.2019» на суму 126 437,22 грн., 27.01.2020; «Збільшено недоїмки № ? по Податкова декларація з податку на додану вартість № від 16.01.2020» на суму 63 418,00 грн., 30.01.2020; «Нараховано пені (пп.129.1.2 ст. 129 ПК України), № AUTOPEN з 28.01.2020 по 02.02.2020 на Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») №2 від 07.03.2019)» на суму 367,33 грн., 03.02.2020; «Нараховано пені (пп.129.1.2 ст. 129 ПК України), № AUTOPEN з 28.01.2020 по 02.02.2020 на Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») №2 від 07.03.2019)» на суму 134,53 грн., 03.02.2020; «Необхідна штрафна санкція за невчасну сплату платежу (10%) № ST17INFO з 31.01.2020 по 13.02.2020 на Податкова декларація з податку на додану вартість № від 16.01.2020» на суму 50,19 грн., 13.02.2020; «Необхідна штрафна санкція за невчасну сплату платежу (10%) № ST171NFO з 31.01.2020 по 14.02.2020 на Податкова декларація з податку на додану вартість № від 16.01.2020» на суму 51,00 грн., 14.02.2020;

- до інтегрованої картки ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИІВ» за податком на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів: «Зменшено переплату -z платіжне доручення № 4234 по Податкове повідомлення- рішення (форма «Р») № 2 від 07.03.2019» на суму 446,53 грн., 27.01.2020; «Нараховано пені (пп.129.1.2 ст. 129 ПК України), №2 з 07.03.2019 по 19.02.2019 на Рішення суду про підтвердж. донар. сум № 640/4687/19 від 25.11.2019» на суму 83 855,76 грн., 27.01.2020; «Нараховано пені (пп.129.1.2 ст. 129 ПК України). № AUTOPEN з 28.01.2020 по 02.02.2020 на Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») №2 від 07.03.2019)» на суму 483,14 грн., 03.02.2020; «Нараховано пені (пп.129.1.2 ст. 129 ПК України), № AUTOPEN з 28.01.2020 по 02.02.2020 на Податкове повідомлення-рішенця (форма «Р») №2 від 07,03.2019)» на суму 121,08 грн., 03.02.2020.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на протиправність дій контролюючого органу (відповідача) щодо нарахування сум пені, застосування штрафних санкцій у зв`язку з несвоєчасною сплатою Товариством грошових зобов`язань, визначених йому згідно податкових повідомлень-рішень від 07.03.2019 за №2 і №2. Позивач стверджує, що за наслідком закінчення процедури судового узгодження вказаних податкових повідомлень-рішень Товариство 03.02.2020 повністю оплатило визначені контролюючим органом грошові зобов`язання по податку на прибуток підприємств та з податку на додану вартість. Таким чином, з огляду на діючі з 01.01.2017 норми ст. 129 Податкового кодексу України в органу ДПС були відсутні законні підстави для нарахування пені на суму заниження податкових (грошових) зобов`язань за весь період такого заниження. Однак за даними інтегрованих карток відповідач протиправно нарахував Товариству пеню та штрафні санкції за несвоєчасну сплати вказаних податкових повідомлень-рішень і податкової декларації реєстр. № від 16.01.2020. В подальшому відповідач зараховував сплачені Товариством кошти для оплати поточних податкових зобов`язань в рахунок погашення незаконно нарахованих пені та штрафних санкцій, що призвело до утворення податкової заборгованості. Такі дії відповідача, а також прийняті ним рішення податкову вимогу№10773-10 від 20.02.2020 і рішення про опис майна у податкову заставу №10773-10 від 20.02.2020 позивач вважає протиправними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/7019/20 за вказаним позовом та дану справу призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача до канцелярії суду подав відзив на позовну заяву, разом з додатковими матеріалами (зокрема: розрахунками пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми заниження податкових зобов`язань; витягами з інтегрованих карток платника податків за 2019 і 2020 роки), - де просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Свої заперечення ГУ ДПС у м. Києві мотивувало тим, що за результатами проведеної документальної планової виїзної з питань дотримання ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИІВ» податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2019 був складений акт та прийнятті податкові повідомлення-рішення від 07.03.2019 за №2 і №2. Вказані податкові повідомлення-рішення були узгодженні у судовому порядку (рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2019 у справі №640/4687/19, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2019). Станом на 19.02.2020 за даними ІТС «Податковий блок» у Товариства обліковувався податковий борг на загальну суму 62 908 грн., що утворився у зв`язку з несплатою позивачем у встановлений граничний термін пені, нарахованої органом ДПС в порядку пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України на грошові зобов`язання, визначені згідно згадуваних вище податкових повідомлень-рішень. При цьому, як пояснив представник відповідача, нарахування пені здійснювалося як за перевірені періоди у 2017 році (тобто, за період до 01.01.2017), так і за періоди після 2017 року. З огляду на наявність податкового боргу ГУ ДПС у м. Києві, керуючись положеннями ст. 59, 89 Податкового кодексу України сформувало та виставило позивачу оспорювану податкову вимогу за №10773-10, а також прийняла рішення про опис майна у податкову заставу від 20.02.2020 №10773-10.

У свою чергу представник позивача подав до суду відповідь на відзив, де повторно наголосив на хибності позиції відповідача щодо трактування змісту норми пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України.

Крім того, 08.08.2020 від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про зміну предмету позову (датоване 05.08.2020), відповідного до якої позивач збільшив розмір позовних вимог. Стосовно цієї заяви слід зазначити наступне.

У силу ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Так, оскільки розгляд даної адміністративної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, про що зазначено в ухвалі про відкриття провадження у справі від 13.04.2020, строк подачі позивачем заяви про зміну предмета позову (збільшення позовних вимог), обмежено тридцятьма днями з дня відкриття провадження у справі та, відповідно, завершується 13.05.2020 (включно).

Проте, як було зазначено вище, заяву про зміну предмета позову (збільшення позовних вимог) позивачем подано лише 05.08.2020, тобто з пропуском встановлено для цього строку, з огляду на що, остання не підлягає прийняттю до розгляду.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

За результатами проведеної працівниками ГУ ДФС у м. Києві документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИІВ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 був складений акт від 19.02.2019 №118/26-15-14-02-03/38536540. За висновками даного акта перевірки контролюючий орган встановив заниження Товариством податку на прибуток підприємств за 2016 рік на суму 182 369 грн. та податку на додану вартість на загальну суму 202 632 грн. (в т.ч. за звітні періоди квітень, червень, липень і грудень 2016 року).

На підставі цього акта перевірки контролюючим органом серед інших прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 07.03.2019:

- за №2, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 227 961 грн. (з них 182 369 грн. - за основним платежем, 45 592 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами));

- за №2, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 253 290 грн. (з яких - 202 632,00 грн. - за основним платежем, 50 658 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)).

Не погоджуючись із правомірністю вказаних податкових повідомлень-рішень ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИІВ» оскаржило такі рішення до суду. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2019 у справі №640/4687/19 у задоволенні позовних вимог Товариства про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.03.2019 №2 та №2 було відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2019 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 06.05.20 у справі №640/4687/19 рішення Окружного адміністративного суду від 10.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2019 залишено в силі.

Згідно платіжних доручень від 03.02.2020 за №4353 і №4354 ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИІВ» перерахувало в рахунок погашення грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням від 07.03.2019 №2 та №2 кошти у сумах 227 961 грн. і 253 290 грн.

Поряд з цим, 20.02.2020 ГУ ДПС у м. Києві сформувало та надіслало на адресу ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИІВ» податкову вимогу за №10773-10 (далі також - податкова вимога), згідно якої станом на 19.02.2020 за платником (позивачем) обраховувався податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 62 908 грн. (в т.ч. недоїмка - 62406,14 грн., пеня - 501,86 грн.).

Того ж дня уповноважена особа ГУ ДПС у м. Києві прийняло рішення за №10773-10 про опис майна позивача у податкову заставу.

Вважаючи такі рішення ГУ ДПС у м. Києві, а також дії з нарахування в інтегрованій картці сум пені протиправними, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.156, пп. 14.1.39 і 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк); грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Аналіз наведених норм Кодексу дає підстави для висновку, що Податковий кодекс України розмежовує поняття податкового зобов`язання і грошового зобов`язання. Податкове зобов`язання визначається у разі відсутності порушення норм податкового законодавства платником податків в податковій декларації, а грошове зобов`язання визначається у разі порушення норм податкового законодавства, зокрема, контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні та може включати в себе штрафні санкції.

За змістом положень п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт, зокрема: заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно з п. 58.2 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктами 56.1, 56.18 ст. 56 ПК України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Дослідивши подані відповідачем до матеріалів справи витяги з інтегрованих карток платника податку на прибуток підприємств (ККДБ 110203000) та податку на додану вартість (ККДБ 14010100), розрахунки пені, суд встановив наступне.

За даними інтегрованих карток по названих податках за 2019 рік, на кінець року за Товариством обліковувалася переплата по податку на прибуток (на суму 446,53 грн.) та по податку на додану вартість (на суму 899,94 грн.). Крім того, станом на 24.01.2020 в інтегрованій картці по податку на додану вартість сума облікованої переплати була збільшена на 63 418 грн. за рахунок надходжень від сплачених платником до бюджету коштів.

27.01.2020 в інтегрованих картках Товариства контролюючим органом були проведені нарахування до сплати сум грошових зобов`язань (а саме: по податку на прибуток - 182 369 грн. і 45 592 грн.; по податку на додану вартість - 202 632 грн. і 50 658 грн.), визначених платнику згідно податкових повідомлень-рішень від 07.03.2019 №2 та №2, що були узгоджені в судовому порядку 25.11.2019 за наслідками розгляду по суті справи №640/4687/19. Строком сплати зазначених сум грошових зобов`язань було визначено 27.01.2020.

Того ж дня (27.01.2020) за даними інтегрованої картки по податку на прибуток підприємств: наявну суму переплати (446,53 грн.) зараховано контролюючим органом в рахунок оплати грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення від 07.03.2019 №2, внаслідок чого в інтегрованій картці сформувалася недоїмка у сумі 227 514,47 грн. Також, 27.01.2020 за змістом наявного запису «Нараховано пені (п.п. 129.1.2 ст. 129 ПКУ) Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») №2 з 07.03.2019 по 19.02.2019 на Рішення суду про підтвердж. донар. сум №640/4687/19 від 25.11.2019» контролюючий орган здійснив нарахування позивачу пені на суму 83 855,76 грн. З огляду на це розмір загальної заборгованості платника станом на вказану дату складав 311 370,23 грн. (з них недоїмка по грошовому зобов`язанню, визначеному згідно ППР, - 227 514,47 грн., борг по пені - 83 855,76 грн.).

Поряд з цим, 27.01.2020 за даними інтегрованої картки з податку на додану вартість: наявну суму переплати (64 317,94 грн.) зараховано контролюючим органом в рахунок оплати грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення від 07.03.2019 №2, внаслідок чого в інтегрованій картці сформувалася недоїмка в сумі 188 972,06 грн. Крім того, 27.01.2020 за змістом наявного запису «Нараховано пені (п.п. 129.1.2 ст 129 ПКУ) Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») №2 з 07.03.2019 по 19.02.2019 на Рішення суду про підтвердж. донар. сум №640/4687/19 від 25.11.2019» контролюючий орган здійснив нарахування позивачу пені на суму 126 437,22 грн. З огляду на що розмір загальної заборгованості платника станом на вказану дату складав 315 409,28 грн. (з них недоїмка по грошовому зобов`язанню, визначеному згідно ППР, - 188 972,06 грн., борг по пені - 126 437,22 грн.).

В подальшому у період з 28.01.2020 по 20.02.2020 в інтегрованих картках платника за хронологію були внесені наступні записи:

- по податку на прибуток підприємств: 03.02.2020 - про зарахування до сплати в бюджет коштів у сумі 227 961 грн., перерахованих позивачем згідно платіжного доручення №4353 від 03.02.2020. Внаслідок чого наявна податкова заборгованість (311 370,23 грн.) була зменшена до 84 013,45 грн. (залишок несплаченої пені). 03.02.2020 у зв`язку з несвоєчасним погашенням грошового зобов`язання, визначеного згідно податкового повідомлення-рішення від 07.03.2019 №2, контролюючий органом в порядку пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України здійснив нарахування платнику сум пені (483,14 грн. і 121,08 грн.) за період з 28.01.2020 по 02.02.2020; 03.02.2020 - про нарахування в автоматичному режимі штрафної санкції у розмірі 10% від сум несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання, визначеного згідно податкового повідомлення-рішення від 07.03.2019 №2. При цьому, такі суми штрафних санкцій (18 192,25 грн. і 45 592 грн.) не були включені до складу податкового боргу платника. 13.02.2020 - - про зарахування до сплати в бюджет коштів у сумі 84 855,76 грн., перерахованих позивачем згідно платіжного доручення №4363 від 12.02.2020. Ця сума коштів в той же день була зарахована контролюючим органом в рахунок погашення сум пені, нарахованої за актом перевірки (83 409,23 грн.) та нарахованої у поточному році (483,14 грн., 121,08 грн.). Як наслідок станом на 13.02.2020 та 20.02.2020 в інтегрованій картці платника з податку на прибуток підприємств обліковувалась переплата в сумі 842,31 грн.;

- по податку на додану вартість: 30.01.2020 - про нарахування платником до сплати задекларованого у поданій податковій декларації (реєстр. № від 16.01.2020) податкового зобов`язання в розмірі 63 418 грн. Внаслідок чого наявна податкова заборгованість (315 409,28 грн.) збільшилася до 378 827,28 грн. 03.02.2020 - про зарахування до сплати в бюджет коштів у сумі 253 290 грн., перерахованих позивачем згідно платіжного доручення №4354 від 03.02.2020. Внаслідок чого наявна податкова заборгованість (378 827,28 грн.) була зменшена до 126 039,14 грн. (з них недоїмка - 63 418 грн., залишок несплаченої пені -62 621,14 грн.). 03.02.2020 у зв`язку з несвоєчасним погашенням грошового зобов`язання, визначеного згідно податкового повідомлення-рішення від 07.03.2019 №2, контролюючий органом в порядку пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України здійснив нарахування платнику сум пені (367,33 грн. і 135,53 грн.) за період з 28.01.2020 по 02.02.2020; 03.02.2020 - про нарахування в автоматичному режимі штрафної санкції у розмірі 10% від сум несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання, визначеного згідно податкового повідомлення-рішення від 07.03.2019 №2. При цьому, такі суми штрафних санкцій (13 831,41 грн. і 5 065,80 грн.) не були включені до складу податкового боргу платника; 13.02.2020 та 14.02.2020 - про зарахування до сплати в бюджет коштів у сумах 62 621,14 грн. і 510 грн., перерахованих позивачем згідно платіжних доручень №4364 від 12.02.2020, №4368 від 14.02.2020. Ця сума коштів в той же день була зарахована контролюючим органом в рахунок погашення сум пені, нарахованої за актом перевірки (62 119,28 грн.), та погашення податкового зобов`язання, задекларованого у податковій декларації реєстр. № від 16.01.2020 в частині суми 501,86 грн. Як наслідок станом на 14.02.2020 та 20.02.2020 в інтегрованій картці платника з податку на додану вартість обліковувався податковий борг у сумі 62 908,14 грн. по податковій декларації (62 406,14 грн.) та пені (501,86 грн.). Крім того, 13.02.2020 та 14.02.2020 контролюючий орган вніс до інтегрованої картки записи про нарахування в автоматичному режимі штрафних санкцій у розмірі 10% від сум несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання, визначеного згідно податкової декларації. При цьому, такі суми штрафних санкцій (50,19 грн. і 51 грн.) не були включені до складу податкового боргу платника.

Таким чином, даними інтегрованих карток підтверджено, що узгоджені в судовому порядку (25.11.2019) грошові зобов`язання, визначені Товариству згідно податкових повідомлень-рішень від 07.03.2019 №2 і №2, були сплачені позивачем з простроченням визначеного йому контролюючим органом граничного строку для сплати (а саме, після 27.01.2020). Періодом прострочення сплати вказаних грошових зобов`язань склав визначений період з 28.01.2020 по 03.02.2020.

Поряд з цим, зі змісту інтегрованих карток та розрахунків пені вбачається, що ГУ ДПС у м. Києві здійснило 27.01.2020 нарахування до сплати позивачу сум пені (83 855,76 грн. і 126 437,22 грн.) на виявлені за наслідками проведеної документальної перевірки (акт від 19.02.2019 №118/26-15-14-02-03/38536540) суми занижених податкових зобов`язань по податку на прибуток підприємств та з податку на додану вартість за періоди 2016 років. Таке нарахування пені по податку на прибуток здійснено відповідачем за період з 11.03.2017 по 04.12.2019 (кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання - 999 днів), а податку на додану вартість - за періоди 30.05.2016 (30.07.2016, 30.08.2016, 30.01.2017) по 04.12.2019 (кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання - 1284, 1223, 1192 і 1039 днів).

Водночас відповідач 03.02.2020 здійснив нарахування до сплати позивачу сум пені (по податку на прибуток - 483,14 грн. і 121,08 грн., по податку на додану вартість - 367,33 грн. і 135,53 грн.) за наслідком несвоєчасної сплати позивачем грошових зобов`язань, визначених згідно податкових повідомлень-рішень від 07.03.2019 №2 і №2, - за період з 28.01.2020 по 02.02.2020.

Такий порядок своїх дій відповідач пояснив тим, що нарахування пені позивачу здійснювалося як за перевірені періоди (тобто, до 01.01.2017), та і за періоди після 01.01.2017. Відповідно до тексту відзиву на позовну заяву контролюючий орган (відповідач) вважає, що згідно норм п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені здійснюється на суми виявлених перевіркою занижень податкових зобов`язань та за весь період такого заниження. При цьому, граничним строком сплати податкового зобов`язання, що повинен застосовуватися для початку нарахування пені, передбаченої пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, на переконання контролюючого органу, є граничний строк сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного Кодексом по відповідній декларації, по якій було виявлено заниження (тобто, з урахуванням дати, коли таке податкове зобов`язання мало бути сплачено за відповідний податковий період та за весь період такого заниження).

Надаючи правову оцінку правомірності дій відповідача щодо нарахування пені позивачу в описаних вище сумах та за вказані періоди, суд зазначає наступне

Відповідно до п. 111.2 ст. 111 ПК України, фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

У свою чергу за змістом пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Порядок нарахування пені визначено у статті 129 ПК України. При цьому, зміна правового врегулювання даного питання упродовж періоду з моменту прийняття цього Кодексу та до моменту виникнення спору відбувалось наступним чином.

Так, п. 129.1 ст. 129 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2017) було встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається, зокрема: б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

За правилами пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

В подальшому, у зв`язку з прийняттям Закону №1797-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, підпункти 129.1.1 і 129.1.2 пункту 129.1 викладений в такій редакції:

« 129.1. Нарахування пені розпочинається:

129.1.1 при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).»

Аналіз змісту норм п. 129.1 ст. 129 ПК України у наведених вище редакціях дає суду підстави для висновків, що:

- редакція ст. 129 ПК України, чинна у період до 01.01.2017, передбачала застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які був зобов`язаний, але не сплатив до бюджету. При цьому, ;

- разом з тим редакція норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, була змінена. Зокрема, за правилами пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України пеня розпочинає нараховуватись з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження), - а саме граничного строку визначеного з урахуванням приписів ст. 57 ПК України (у якій саме встановлено строки сплати податкових зобов`язань). При цьому, пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України (в редакції, чинній з 01.01.2017) не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження.

З огляду на те, що право на нарахування пені у відповідача виникло після проведення перевірки та оформлення її результатів, тобто після 01 січня 2017 року, тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню норми ст. 129 ПК України саме в редакції, чинній з 01.01.2017 року.

Аналогічна позиція щодо редакції статті 129 ПК України, яка підлягає застосуванню, викладена у постановах Верховного Суду від 14.05.2020 у справі №822/3190/17, від 05.12.2019 у справі №520/10442/18, від 20.11.2019 у справі №280/411/19.

За змістом п. 129.2 ст. 129 ПК України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Згідно з пп. 129.3.1 - 129.3.4 п. 129.3 ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (п. 129.4 ст. 129 ПК України).

Отже, положення ст. 129 ПК України у редакції після 01.01.2017 визначають в якості підстави нарахування пені порушення строків погашення податкового боргу. Об`єктом застосування пені є саме погашена сума податкового боргу, яка як вже було встановлено судом в розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, є сумою узгодженого грошового зобов`язання, несплаченою платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Вказані положення ПК України кореспондуються з вищенаведеними положеннями пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України, оскільки також встановлюють правило, що нарахування пені можливе лише у разі несплати податкового зобов`язання до дня настання строку його погашення. Тобто, при сплаті зобов`язання до вказаного дня нарахування пені не може бути розпочато у зв`язку з ненастанням граничного строку погашення податкового зобов`язання як обов`язкової умови для початку нарахування пені.

З огляду на встановлені у справі обставини суд дійшов висновку, що при вирішенні спірних правовідносин застосуванню підлягає саме положення пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України у редакції, чинній з 01.01.2017, оскільки з огляду на зміст норм ст. 129 ПК України право на нарахування пені у контролюючого органу виникло після проведення документальної перевірки, результати якої оформлені актом від 19.02.2019 №118/26-15-14-02-03/38536540.

Проаналізувавши зміст наявних у справі матеріалів (витягів з інтегрованої картки платника податків) суд встановив, що ГУС ДПС у м. Києві при нарахуванні 27.01.2020 сум пені в інтегрованій картці платника (позивача) фактично діяло відповідно до пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України (про що безпосередньо вказано у відповідних записах до інтегрованої картки), а не у відповідності до пп. 129.1.1 зазначеної статті Кодексу, як про те стверджував представник відповідача у тексті відзиву.

Разом з тим, як вже було встановлено судом, норми вказаного підпункту п. 129.1 ст. 129 ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2017) до спірних правовідносин застосовуватись не можуть, оскільки вони регулюють нарахування пені при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, у розглядуваному ж випадку нарахування пені відбулось при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом саме за результатами податкової перевірки.

В той же час, відповідно до п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2017) передбачалося, що нарахування пені розпочинається: у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). Проте станом на 27.01.2020 наведена редакція ст. 129 ПК України вже не діяла, а тому не могла були застосовано контролюючим органом.

Отже, з огляду на наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування позивачу до сплати пені у розмірах 83 855,75 грн. і 126 437,22 грн. на суми заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість за весь період такого заниження (тобто, за періоди з 2016/2017 років по 04.12.2019), оскільки нарахування пені мало здійснюватися лише після закінчення граничного строку сплати зобов`язань, тобто з моменту узгодження податкових зобов`язань.

Станом на час виникнення спірних правовідносин порядок організації діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування врегульовувалась Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 (даний наказ втратив чинність лише з 05.04.2021, далі - Порядок №422).

За визначенням, наведеним у п. 2 розд. І зазначеного Порядку, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

Відповідно до п. 2 гл. 1 розд. ІІ Порядку №422, ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі: нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, самостійно визначених платником (за фактом надходження податкових декларацій, розрахунків, уточнюючих розрахунків); нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, визначених органом ДФС (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», рішення про застосування штрафних санкцій по єдиному внеску, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску).

За змістом положень пп. п. 1 розд. ІІ чинного нині Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.1.2021 №5, передбачений схожий порядок ведення інтегрованої картки платника. Так, ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.

Усі вартісні облікові операції та облікові показники в ІКП проводяться у гривнях з двома десятковими знаками.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Постійними реквізитами ІКП є: податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний територіальний орган ДПС і мають відмітку у паспорті) (далі - податковий номер); найменування - для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) - для фізичної особи; код виду бюджету; код класифікації доходів бюджету / технологічний код класифікації єдиного внеску; дата відкриття ІКП; дата закриття ІКП; код територіального органу ДПС, в якому відкрита ІКП.

Змінними реквізитами ІКП є: дата здійснення облікової операції; код облікової операції; сума за обліковою операцією.

Податковому органу, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

Згідно з абз. 2 - 4 п. 4 гл. 2 розд. ІІІ Порядку №422 після рознесення сум до ІКП автоматично проводиться розрахунок пені за правилами, визначеними главою 7 цього розділу, та проведення відповідних операцій щодо нарахування пені в ІКП.

Зокрема, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення.

Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган ДФС самостійно здійснює розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.

Схожа правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №825/999/17 та від 26.02.2019 у справі №805/4374/15-а.

Так, зокрема, Верховний Суд у постанові від 19.02.2019 дійшов висновку, що при визначенні питання про правомірність нарахування платнику податків пені належним способом захисту, що відносить порушені права, є коригування в інформаційній системі органів ДФС даних інтегрованої картки, шляхом виключення неправомірно нарахованих сум пені.

В даному випадку, як свідчать наявні у справі витяги з інтегрованої картки, факти нарахування 27.01.2020 в інтегрованих картках позивача до сплати спірних сум пені безпосередньо вплинули на стан розрахунків платника з бюджетом по податках, а саме: шляхом зменшення облікованої в інтегрованій картці з податку на прибуток переплати, що в подальшому зумовило формування та обліку в період з 03.02.2020 по 12.03.2020 податкового боргу в сумі 83 855,76 грн.; шляхом формування та обліку в період з 03.02.2020 по 13.02.2020 в інтегрованій картці з податку на додану вартість податкового боргу в сумі 126 437,22 грн., та збільшення кількості днів прострочення сплати задекларованого позивачем податкового зобов`язання в податковій декларації реєстр. № від 16.01.2020, граничний термін сплати по якій становив по 30.01.2020 включно, - з 3-х днів до 23-х днів.

В силу норм п.п. 3, 4 і 6 ч. 2, абз. 1 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність захисту прав та інтересів позивача, шляхом: визнання протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві в частині нарахування 27.01.2020 в інтегрованих картках ТОВ «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ» сум пені, а саме: за податком на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у розмірі 84 459,98 грн. та за податком на додану вартість у розмірі 126 939,08 грн., шляхом внесення відповідних записів, та відповідно шляхом зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві виключити вказані записи з інтегрованої картки платника податків (позивача).

Стосовно заявлених позивачем вимог визнання протиправними дій контролюючого органу щодо нарахування 13.02.2020 і 14.02.2020 в інтегрованій картці платника (позивача) з податку на додану вартість автоматичному режимі штрафних санкцій (50,19 грн., 51 грн.) у зв`язку з несвоєчасним погашенням платником податкового зобов`язання за податковою декларацією реєстр. № від 16.01.2020, суд дійшов висновку про протиправність нарахування таких.

За змістом норм п. 126.1 ст. 126 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За даними поданих представником відповідача витягу з інтегрованої картки платника податку на додану вартість за 2020 рік суд встановив, що 13.02.2020 та 14.02.2020 позивачу у зв`язку із несвоєчасним погашенням податкового зобов`язання, задекларованого ним у податковій декларації реєстр. № від 16.01.2020, були нараховані в автоматичному режимі штрафні санкції (10%) від сум погашення, - у розмірах 50,19 грн. і 51 грн. В подальшому, 01.06.2020 зазначені суми штрафних санкцій були нараховані позивачу до сплати та погашені за рахунок наявної на вказану дату переплати.

Проаналізувавши зміст інтегрованої картки суд дійшов висновку, що за відсутності факту нарахування спірної суми пені (126 437,22 грн.) станом на 03.02.2020 податкове зобов`язання за вказаною податковою декларацією (а саме 63 418 грн. по строку сплати до 30.01.2020) мало бути погашено платником повністю, а тому спірні штрафні санкцій у зазначених вище розмірах були нараховані без урахування дійсного стану розрахунку платника по податку з бюджетом.

Наведене у свою чергу дає суду підстави для висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог в частині, що стосуються правомірності нарахування контролюючим органом зазначених штрафних санкцій.

Надаючи правову оцінку оспорюваним рішенням відповідача (податковій вимозі та рішенню про опис майна у податкову заставу), суд виходив з наступного.

Пунктами 59.1, 59.3 ст. 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно із п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Крім того, за змістом положень п.п. 88.1, 88.2 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Право податкової застави виникає у разі:

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89);

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; (пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89).

У силу норм п. 89.2 ст. 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 89.3 ст. 89 ПК України).

Умовою для винесення керівником контролюючого органу рішення про опис майна платника податків у податкову заставу та призначення такому платнику податків податкового керуючого є наявність у такого платника податків податкового боргу.

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

В даному випадку, оскільки судом за наявними матеріалами справи встановлено, що облікована станом на 19.02.2020 в інтегрованій картці платника податку на додану вартість (позивача) недоїмка в сумі 62 406,14 грн. була сформована внаслідок саме протиправного нарахування контролюючим органом 27.01.2020 спірної суми пені (126 437,22 грн.), то суд також приходить до висновку, що вказаний податковий борг утворився безпідставно. Наведене у свою чергу нівелює правомірність прийнятих ГУ ДПС у м. Києві податкової вимоги від 20.02.2020 №10773-10 і рішення про опис майна у податкову заставу від 20.02.2020 №10773-10.

Станом на день розгляду справи судом сторони не подали до суду доказів відкликання оспорюваної податкової вимоги в порядку, визначеному ст. ПК України. З огляду на це, суд вбачає достатні підстави для визнання протиправними та скасування вказаних рішень контролюючого органу.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом наявних у матеріалах справи роздруківок електронних платіжних доручень від 19.03.2020 №4404 і від 06.04.2020 №4421 підтверджено, що Товариство під час звернення до суду із цим позовом сплатило судовий збір у загальному розмірі 6 306 грн. Відтак, суд вказує про присудження судових витрат у зазначеній суми повністю за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 12, 72 - 77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 41) до Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 20.02.2020 за №10773-10.

Визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу від 20.02.2020 за №10773-10.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві в частині нарахування в інтегрованих картках Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ» з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, та з податку на додану вартість до сплати суми пені за податком на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у розмірі 84 459,98 грн. (дата нарахування 27.01.2020) та суми пені за податком на додану вартість у розмірі 126 939,08 грн. (дата нарахування 27.01.2020).

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві в частині нарахування в інтегрованій картці Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ» з податку на додану вартість 13.02.2020 та 14.02.2020 штрафних санкцій (10%) у сумах 50,19 грн. і 51 грн., а також щодо нарахування вказаних штрафних санкцій 01.06.2020 позивачу до сплати.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС, шляхом виключення з інтегрованих карток платника податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, та податку на додану вартість - Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ» за період 2020 рік наступних записів: запису про нарахування 27.01.2020 пені за податком на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у розмірі 84 459,98 грн.; запису про нарахування 27.01.2020 пені за податком на додану вартість у розмірі 126 939,08 грн.; записів про нарахування (в т.ч. безпосередньо до сплати) 13.02.2020, 14.02.2020, 01.06.2020 штрафних санкцій 10%) у сумах 50,19 грн. і 51 грн., а також всіх записів, що пов`язані з погашенням вказаних сум пені та штрафних санкцій у період з 27.01.2020 по 29.02.2020 за рахунок надходжень платника податку (позивача).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАВАС ВОРЛДВАЙД КИЇВ» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 41) документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 6 306 грн. (шість тисяч триста шість гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок