Справа № 420/6089/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6089/21
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року по справі № 420/6089/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо не проведення перерахунку і виплати пенсії йому, ОСОБА_1 , починаючи з 01 квітня 2019 року в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, на підставі оновленої довідки Одеського обласного центра комплектування та соціальної підтримки від 22.02.2021 №ЮО104037 про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 704, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, посадового окладу за посадою начальника відділу Військової прокуратури Південного регіону України, з урахуванням виплачених сум, без обмеження максимальним розміром пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити йому, ОСОБА_1 , починаючи з 01 квітня 2019 року перерахунок і виплату пенсії в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, на підставі на підставі оновленої довідки Одеського обласного центра комплектування та соціальної підтримки від 22.02.2021 №ЮО104037 про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 704, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, посадового окладу за посадою начальника відділу Військової прокуратури Південного регіону України, з урахуванням виплачених сум, без обмеження максимальним розміром пенсії.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 22 червня 2021 року позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії частково задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення з 01.04.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_1 за оновленою довідкою від 22.02.2021 № ЮО104037 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, наданою Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, вирішити питання про перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.04.2019 ОСОБА_1 на підставі нової довідки від 22.02.2021 №ЮО104037 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, наданою Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

09.08.2021 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Заявник вказує, що на теперішній час рішення суду не виконано та просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду по справі №420/6089/21 шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду.

16.08.2021 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшли заперечення на заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

В обґрунтування заяви, зазначено, що на виконання рішення суду від 22.06.2021 року по справі №420/6089/21 ОСОБА_1 03.08.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідка, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 22.02.2021 №ЮО104037.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2021 становить 18 540,00 грн.

Інформація про виконання рішення по справі №420/6089/21 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень.

Одеський Окружний адміністративний суд ухвалою від 19 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 в порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі № 420/6089/21 залишив без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу, розмір пенсії позивача з 01.09.2021 становить 18 540,00 грн, а Головне управління ПФУ в Одеській області не відмовляється від виплати нарахованої заборгованості і зазначає, що доплата буде виплачена після надходження коштів тому, що відповідне фінансове забезпечення не залежить від відповідача особисто, тоді відсутні підстави для встановлення судового контролю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував , що при перерахунку пенсії позивачу до його перерахованої пенсії не повинно застосовуватись обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

- суд першої інстанції при розгляді позовної заяви не звернув уваги на обмеження пенсії, всупереч рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року, максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- відповідач не виконує чинне рішення суду в частині безпосередньої виплати мені заборгованості за минулий час і не надає інформації про те, коли буде виплачено всю суму заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

За змістом статті 382 КАС України судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Правові норми, закріплені у частині першій статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, колегія суддів вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу.

Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Так, рішенням суду у даній справі, серед іншого, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, вирішити питання про перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.04.2019 ОСОБА_1 на підставі нової довідки від 22.02.2021 №ЮО104037 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, наданою Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області 03.08.2021 проведено перерахунок пенсії позивача за вислугу років, що підтверджується перерахунком пенсії від 03.08.2021, який доданий представником відповідача до заперечення на заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Заборгованість пенсії за період з 01.04.2019 по 31.08.2021 в розмірі 84 465,72 грн, яка була облікована в реєстрі судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Позивач не навів аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і не надав доказів в підтвердження ухилення відповідача від виконання судових рішень. Тому суд не вбачав підстав для задоволення вимоги позивача щодо встановлення відповідачу строку для подання до суду звіту про виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 21 липня 2020 року у справі № 823/176/17, від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду, що виконання рішення суду у цій справі наразі має забезпечуватись державним виконавцем шляхом застосування заходів його примусового виконання у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Також, суд враховує, що апелянт фактично оскаржує рішення ПФУ під час виконання рішення (застосування обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність) , проте це спірне питання не може бути вирішено шляхом встановлення судового контролю.

Водночас позивач не позбавлений звернутись до суду з заявою у порядку статті 383 КАС про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання не встановлено.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконання судового рішення по справі № 420/6089/21.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року по справі № 420/6089/21 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.