Справа № 280/8408/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року Справа № 280/8408/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії позивачу у зв`язку з втратою годувальника на неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсію у зв`язку втратою годувальника на неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 15.09.2021 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона є дружиною померлого ОСОБА_3 , та має двох дітей від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Позивач зазначає, що у зв`язку із смертю ОСОБА_3 сім`я втратила єдине джерело засобів існування. Позивач зазначає, що вона у встановленому порядку звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, у зв`язку із відсутністю у ОСОБА_3 необхідного страхового стажу. Також позивача повідомлено про те, що до страхового стажу ОСОБА_3 не враховано окремі періоди трудової діяльності, оскільки в індивідуальній відомості про застраховану особу прізвище зазначено « ОСОБА_5 », а згідно свідоцтва про смерть « ОСОБА_6 ». Разом з тим, позивач вважає таку відмову протиправною, а помилку у написанні прізвища ОСОБА_3 такою, що сталася не з її вини, а тому позивач не може бути позбавлена права на пенсійне забезпечення. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за померлого годувальника ОСОБА_3 за відсутності необхідного страхового стажу 09 років на день смерті, згідно наданих документів страховий стаж померлого годувальника складає 03 роки 03 місяці 20 днів. При цьому, відповідач зазначає, що при обчисленні страхового стажу не враховано період роботи з 11.08.1998 по 14.06.1999, оскільки запис про звільнення не завірено підписом відповідальної особи, а також не враховані періоди роботи з 01.01.2014, оскільки в індивідуальній відомості про застраховану особу прізвище зазначено « ОСОБА_5 », згідно свідоцтва про смерть « ОСОБА_6 ». Також, відповідач зазначає, що в подальшому (30.08.2021) прийнято рішення, відповідно до якого встановлено, що страховий стаж померлого годувальника відсутній тому, що доданими документами до страхового стажу не зараховано жодного періоду, оскільки прізвище годувальника в свідоцтві про смерть ОСОБА_6 , а в свідоцтві про одруження ОСОБА_5 . З урахуванням викладеного у відзиві, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 12.01.2021 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії, у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до повідомлення від 21.01.2021 №0800-0213-8/4406, позивачу вказано на те, що органом Пенсійного фонду прийнято рішення від 14.01.2021 №11, яким відмовлено в призначенні пенсії за померлого годувальника ОСОБА_3 за відсутності необхідного страхового стажу 09 років на день смерті.

25.08.2021 позивач вдруге звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області з питання призначення пенсії по втраті годувальника.

Відповідно до повідомлення від 01.09.2021 №0800-0213-8/58282, зазначено про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю у померлого годувальника страхового стажу.

Позивач не погодившись з відмовою Пенсійного фонду у призначенні пенсії, звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд зазначає, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон №1058).

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону №1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно ч.1 ст.32 Закону №1058, особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років.

Відповідно до рішення органу Пенсійного фонду від 30.08.2021 №11 страховий стаж у померлого годувальника відсутній, оскільки прізвище годувальника в свідоцтві про смерть ОСОБА_6 , а в свідоцтві про одруження ОСОБА_5 .

Тобто, підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії став висновок про відсутність у померлого годувальника страхового стажу який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Разом з тим, суд не може погодитись з такими доводами відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд зазначає, що в матеріалах адміністративної справи міститься засвідчена копія трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка заведена на ім`я ОСОБА_7 (російською мовою ОСОБА_8 ), яка містить інформацію про періоди трудової діяльності.

Жодних підстав для неврахування до страхового стажу відомостей про періоди трудової діяльності ОСОБА_7 , які зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 , суд не вбачає. Недолік за період з 11.08.1998 по 14.06.1999, на який вказував орган Пенсійного фонду, не є суттєвим та не може бути підставою для неврахування до страхового стажу зазначеного періоду.

Щодо посилань відповідача на те, що у свідоцтві про смерть зазначено прізвище « ОСОБА_6 », а не « ОСОБА_9 », суд зазначає, що свідоцтво про смерть не є тим документом на підставі якого здійснюється визначення страхового стажу та його зарахування.

Таким документом є трудова книжка, а за її відсутності уточнюючі довідки про пероди трудової діяльності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , періоди трудової діяльності зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 .

В свою чергу, позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію суд вважає передчасними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки питання про призначення пенсії по втраті годувальника може вирішуватись за наявності страхового стажу, наявність якого відповідач не визнає.

Суд зазначає, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по втраті годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною ч.2 ст.77 КАС України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , періоди трудової діяльності зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по втраті годувальника.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова