Справа № 160/9094/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2021 року Справа № 160/9094/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,-
07 червня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ, яка подана представником адвокатом Молочок Андрієм Олександровичем до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару № UА110050/2021/000008/1 від 27.01.2021р.;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару№ UА 110150/2021/000039/1 від 24.02.2021р.;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару UА110150/2021/000057/1 від 19.03.2021р.
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару№ UА110050/2021/000027/1 від 24.03.2021р.
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, в яких митна вартість визначена не за ціною договору, а за резервним методом, є неправомірним, оскільки митному органу було надано всі необхідні документи, які в повній мірі підтверджували заявлену митну вартість товарів (числові значення складових митної вартості товарів) і жодних розбіжностей такі документи не містили. Посилання ж митного органу, як на підставу виникнення у нього сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, на нижчий ціновий рівень імпортованого позивачем товару порівняно з митним оформленням інших ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, є нормативно необґрунтованими, оскільки лише сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта та не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює.
Дніпровською митницею Держмитслужби до суду подано відзив (06.07.2021 року), у яких відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції зазначено наступне.
Умовами поставки сторони визначили FOB - CN Xingang, та FOB - CN Qingdao. Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності. Так, рішення про коригування митної вартості товару №UA110050/2021/000008/1 ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" до митного контролю та оформлення 25.01.2021 за ЕМД №UA110050/2021/000435 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр..44) від 02.09.2019 №SDTM/3 з «YUCHENG TIANMING MACHINERY CO., LTD» Поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - XINGANG, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець повинен доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. Відповідно п.5.2 контракту від 02.09.2019 №80ТМ/3 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У наданій декларантом Специфікації від 20.10.2020 № 2021-1 зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки партії товару. Відповідно до відомостей коносаменту від 07.12.2020 № 206669272, товар було завантажено на судно - 07.12.2020. З урахуванням відомостей специфікації від 02.09.2019 №80ТМ/3 та дати складання коносаменту від 07.12.2020 № 206669272, оплата за партію товару могла бути здійснена. При опрацюванні документів доданих до позовної заяви, було виявлено наявність платіжного доручення №256 від 19.01.2021 на суму 151161,00 USD з посиланням на Контракт №SDТМ/3 від 02.09.19 та Специфікацію №2021-1 від 20.10.20.
На думку Митниці, у даній Специфікації сума вказана 171 050,00 USD, що не відповідає сумі вказаній у платіжному дорученні. Специфікація не містить інформації про те, що оплата здійснюється частинами, а платіжне доручення не містить посилань на будь-які інші Специфікації чи Контракти, які могли стосуватись інших поставок товарів. З вищевикладеного, вбачається розбіжність в числових значеннях у документах поданих декларантом до митного органу і поданих безпосередньо до суду. Обов`язок доказування достовірності, об`єктивності та повноти заявлених відомостей покладається на декларанта, це передбачено п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ. Інспектором при проведенні митних консультацій було направлено повідомлення для надання декларантом додаткових документів, серед переліку яких були і платіжні документи, однак декларантом з невідомих причин такий документ не надався і додатково. На момент здійснення митного оформлення оплата за товар відбулась, доказом є датування 19.01.2021 платіжного доручення, і винесено рішення про коригування митної вартості товару. Оскільки платіжне доручення було відсутнє при здійсненні митного оформлення, тому не може братись до уваги як доказ в даній адміністративній справі.
ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" до митного контролю та оформлення 22.03.2021 за ЕМД №UA 110050/2021/002360 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр..44) від 02.09.2019 №SDTM3 з «YUCHENG TIANMING MACHINERY CO., LTD», специфікацією від 20.10.2020 № 2021-1, інвойсами від 11.01.2021 № SDTM2021-1D, від 11.01.2021 № SDTM2021-1Е/2В. Відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - XINGANG, China. Умови поставки заявлені такі самі як в попередньому випадку, опис відповідно до Інкотермс 2010 є актуальними. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано. Відсутність експортної декларації до митного оформлення свідчить про небажання декларанта підтвердити достовірність заявленої митної вартості та відомостей, додатково. Відповідно п.5.2 контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У наданій декларантом Специфікації від 20.10.2020 № 2021-1 зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки партії товару. Відповідно до відомостей коносаменту від 24.01.2021 № UTRUST20120411 та від 24.01.2021 № UTRUST21010175 товар було завантажено на судно - відповідно. З урахуванням відомостей специфікації до контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 та дати складання коносаментів від 24.01.2021 № UTRUST20120411 та від 24.01.2021 № UTRUST21010175, оплата за партію товару могла бути здійснена. Платіжного доручення на оплату товару до митного органу не надано. Відповідно до 4.2 ст.53 МКУ передбачає надання такого документу на підтвердження заявленої митної вартості товару, а тому не подання такого документу під час митного оформлення суперечить вимогам Митного кодексу України.
24.03.2021 супровідним листом ТОВ «ПК «ДТЗ» від 24.03.2021 вих. №273 зазначило, що будь-які інші документи у ході митного оформлення товару, задекларованого за ЕМД №110050/2021/002360 від 22.03.2021 у 10-денний термін надаватись не будуть. Надані до митного контролю прайс-листи від 10.10.2020 та 13.10.2020 мають суб`єктивну спрямованість, оскільки заявлені умови поставки FOB XINGANG, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців та наявність знижок або дисконту на оцінювані товари. Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД №110050/2021/002360 від 22.03.2021, відмова декларанта від надання додаткових документів, ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей, відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості, відсутність документального підтвердження ціни, що фактично сплачена, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п.2. ст.58 МКУ, п.6 ст.54 МКУ. Митницею приймається рішення про коригування митної вартості.
Поставка товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 між Yucheng Tianming Machinery Co.,Ltd та TOB «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ», специфікації (додатку) від 20.10.2020 №2021-2, яка є невід`ємною частиною контракту, інвойсу від 10.12.2020 № SDTM2021-2A. В рахунку-фактурі від 10.12.2020 № SDTM2021-2A наявне посилання на специфікацію від 07.11.2019 №2021-2-z.
Умови поставки заявлено FOB - Qingdao, China. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано. Відповідно п.5.2 контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У наданій декларантом Специфікації від 20.10.2020 №2021-2 та 2021-2-z зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки товару. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту №MRFB20123175, товар було завантажено на судно - 27.12.2020.
Митну вартість товару №2 скориговано до рівня митної вартості товару «Косарки тракторні, навісні, використовуються при скошуванні на зелену масу і на сіно різних видів трав», умови поставки FOB, митне оформлення якого здійснено за ціною угоди за ЕМД №UA807170/2020/050945 від 01.10.2020 на рівні 2,4918 дол. США /кг, що розраховується з урахуванням додаткової одиниці виміру (2,4918 дол. США /кг*6888 кг) :56 шт = 306,4914 дол. США /шт)
Митну вартість товару №3 скориговано до рівня митної вартості товару «Ножі та різальні леза для машин або механічних пристроїв, що використовуються у сільському господарстві», умови поставки FOB,митне оформлення якого здійснено за ціною угоди за ЕМД №UA100670/2021/100279 від 16. 01.2021 на рівні 2,5489 дол. США/кг.
Митну вартість товару №4 скориговано до рівня митної вартості товару «Драбина кріплення кронштейнів навішування грунтофрези», умови поставки CFR, митне оформлення якого здійснено за ціною угоди за ЕМД №UA500050/2021/001860 від 09.02.2021 на рівні 1,41 дол. США/кг.
ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" до митного контролю та оформлення 18.03.2021 за ЕМД №UA110150/2021/004087 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр..44) від 02.09.2019 №SDTM/3 з «YUCHENG TIANMING MACHINERYХЮ., LTD», специфікацією від 20.10.2020 № 2021-1,інвойсами від 21.12.2020 № SDTM2021-1B, від 31.12.2020 № SDTM2021-1C. Умови заявлено FOB - XINGANG, China. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано. Відповідно п.5.2 контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У наданій декларантом Специфікації від 20.10.2020 № 2021-1 зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки партії товару. Відповідно до відомостей коносаменту від 06.01.2021 № UTRUST20120349 та від 21.01.2021 № UTRUST21010127 товар було завантажено на судно - 06.01.2021 та 21.01.2021. З урахуванням відомостей специфікації до контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 та дати складання коносаментів від 06.11.2021 № UTRUST20120349 та від 21.01.2021 № UTRUST21010127, оплата за партію товару могла бути здійснена. Платіжні доручення на оплату товару до митного органу не надано. З використанням інтернет-ресурсу www.maersk.com. встановлено наявність перевантаження товару з морського судна .Наявність перевантаження свідчить про наявність Додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару. У коносаментах у графі «For delivery apply to» (Для доставки звертатися до) зазначено - ICS LTD, що може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування. Документального підтвердження договірних відносин ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" та/або «Global Container Lines Latvija SIA» з вищевказаною компанією до митного контролю та оформлення не надано. При митних консультаціях 19.03.2021 супровідним листом ТОВ «ПК «ДТЗ» вих. №249 додатково надано: прайс-лист від 13.10.2020; комерційну пропозицію від 13.10.2020,. Також листом ТОВ «ПК «ДТЗ» надіслано пояснення щодо виявлених невідповідностей та зазначено, що будь-які інші документи у ході митного оформлення товару, задекларованого за ЕМД №110150/2021/004087 у 10 - денний термін надаватись не будуть.
Враховуючи відмінність фізичних характеристик товару, оформленого за ЕМД від 15.10.2020 № UA500020/2020/230936, асортимент оцінюваної партії товару, коригування
У позовній заяві ТОВ „Промислова компанія ДТЗ» зазначає про намір стягнути з Дніпровської митниці Держмитслужби витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. У зв`язку з відсутністю вказаних документів та інформації, неможливо оцінити співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката у відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України.
ТОВ ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ 12.07.2021 року до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву т відповідь на уточнений відзив на позовну заяву, в яких позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість доводів відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву.
Дніпровською митницею Держмитслужби 16.07.2021 року до суду подано заперечення щодо відповіді на відзив на позовну заяву, в якому правова позиція викладена аналогічна у відповіді на позовну заяву.
Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 855 було утворено як юридичну особу публічного права Дніпровську митницю Держмитслужби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 895 вирішено реорганізувати територіальні органи Державної митної служби шляхом їх приєднання до Державної митної служби, у томі числі Дніпровську митницю Держмитслужби.
Наказом Держмитслужби від 19.10.2020 № 460 утворено територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України, у тому числі Дніпровську митницю.
Наказом Держмитслужби від 29.10.2020 № 489 затверджено Положення про Дніпровську митницю.
Відповідно до наказу Держмитслужби від 30.06.2021 № 472 з 01.07.2021 розпочато діяльність Дніпровської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України.
Відповідно до підпунктів 56, 57, 58 пункту 4 Положення про Дніпровську митницю, затвердженого наказом ДМС України від 29.10.2020 № 489, Митниця відповідно до покладених на Держмитслужбу завдань здійснює у зоні своєї діяльності окремі делеговані повноваження Держмитслужби, а також повноваження визначені законодавчими та іншими нормативно-правовими актами: забезпечує здійснення митного контролю та митного оформлення товарів; забезпечує правильність заповнення та використання митних декларацій, внесення до них змін та визнання декларацій недійсними; здійснює митний контроль та виконує митні формальності щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перемішуються через митний кордон України.
Підпунктами 21, 22 пункту 5 Положення про Дніпровську митницю визначено, що Митниця з метою виконання повноважень бере участь у судових справах та судових процесах (у порядку самопредставництва Митниці) через начальника Митниці, а також без окремого доручення начальника Митниці через його заступників та посадових осіб самостійних структурних підрозділів Митниці, відповідно до положень про такі підрозділи, які забезпечують самопредставництво інтересів Митниці в судах без окремого доручення начальника Митниці; представляє свої інтереси та інтереси Держмитслужби в усіх без виключення судах (місцевих (цивільних, адміністративних, господарських, кримінальних); апеляційних (цивільних, адміністративних, господарських, кримінальних); Верховному Суді (Великій Палаті Верховного Суду, Касаційному адміністративному суді, Касаційному господарському суді, Касаційному цивільному суді, Касаційному кримінальному суді), з усіма відповідними правами та обов`язками наданими законодавством для учасників судового процесу.
Митниця здійснює свої повноваження (у тому числі й окремі делеговані повноваження Держмитслужби) як безпосередньо, так і через митні пости, які є структурними підрозділами Митниці (пункт 7 Положення про Дніпровську митницю).
Митниця утворюється як територіальний орган Держмитслужби без статусу юридичної особи, має окремий баланс, майно, печатку та бланк із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та банках (пункт 16 Положення про Дніпровську митницю).
Таким чином, під час розгляду заявленого питання судом встановлені обставини процесуального правонаступництва.
Статтею 52 КАС України встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни відповідача його правонаступником у зв`язку із проведеною реорганізацією.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2021 року зазначена вище справа розподілена та 08.06.2021 року передана судді.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року прийнято до свого провадження означену позовну заяву, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 року зупинено провадження по адміністративній справі №160/9094/21 до 10.09.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 року поновлено провадження в адміністративній справі №160/9094/21 , розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 02.09.2019 ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» (м. Дніпро) уклало з компанією YUCHENG TIANMІNG MACHINERY CO., LTD., (Китай) зовнішньоекономічний контракт № SDTM/3, па поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ митницею були додатково витребувані від ТОВ ПК ДТЗ, наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати па транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9) копію митної декларації країни відправлення;10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Керуючись пунктом 8 статті 55 Митного кодексу України, листом №85 від 26.01.2021р., ТОВ ПК ДТЗ надало митниці свої роз`яснення щодо висунутих зауважень про розбіжності та додаткові документи: прайс-лист комерційну пропозицію виробника товару .
27.01.2020 року митницею прийняте рішення про коригування митної вартості № UA110050/2021/000008/1, згідно якого митниця здійснила коригування митної вартості задекларованого товару.
Скориставшись цим правом, підприємство 27.01.2021 задекларувало зазначений товар, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UA110050/2021/000556.
Різниця митних платежів (з ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 171846,75 грн.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено повідомлення від 23.02.2021р., відповідно до якого були виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числові значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ митницею були додатково витребувані від ТОВ ПК ДТЗ, наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9) копію митної декларації країни відправлення; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Керуючись пунктом 8 статті 55 Митного кодексу України, листом №160 від 23.12.2021р., ТОВ ПК ДТЗ надало митниці свої роз`яснення щодо висунутих зауважень про розбіжності та додаткові документи : прайс-лист комерційну пропозицію виробника товару .
24.02.2020 року митницею прийняте рішення про коригування митної вартості № UА110150/2021/000039/1, згідно якого митниця здійснила коригування митної вартості задекларованого товару.
Позивач 25.02.2021 задекларував зазначений товар, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UА110150/2021/002678.
Різниця митних платежів (з ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 139488,67 грн.
Інша частина напівпричепів в кількості 20 шт. була розмішена для зберігання під митним контролем на митний ліцензійний склад згідно ЕМД № UА110150/2021/002679 від 25.02.2021 р.
20.06.2021р. відповідно до положень ч.7 ст.55 МКУ за ЕМД №UА110150/2021/007752, враховуючи винесене рішення про коригування митної вартості №UА110150/2021/000039/1, задекларувало 6 напівпричепів , які зберігались на МЛС, а митниця випустила товар у вільний обіг, оформивши зазначену ЕМД.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено повідомлення від 23.02.2021р., відповідно до якого були виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числові значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ митницею були додатково витребувані від ТОВ ПК ДТЗ, наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9) копію митної декларації країни відправлення; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Керуючись пунктом 8 статті 55 Митного кодексу України, листом №249 від 19.03.2021р., ТОВ ПК ДТЗ надало митниці свої роз`яснення щодо висунутих зауважень про розбіжності та додаткові документи : прайс-лист комерційну пропозицію виробника товару .
19.03.2021 року митницею прийняте рішення про коригування митної вартості № UА110150/2021/000057/1, згідно якого митниця здійснила коригування митної вартості задекларованого товару.
Відповідно до розділу 33 оскаржуваного рішення, митна вартість, скоригована митницею відповідно до заявлених декларантом товарів у валюті контракту, згідно з положеннями ст. 64 МК України за резервним методом.
19.03.2021 Товариство позивача задекларувало зазначений товар, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UA110150/2021/004176.
Під час здійснення митницею контролю правиле пості визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено повідомлення від 22.03.2021р., відповідно до якого були виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числові значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ митницею були додатково витребувані від ТОВ ПК ДТЗ, наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами', пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7) рахунки про сплату Комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9) копію митної декларації країни відправлення; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Керуючись пунктом 8 статті 55 Митного кодексу України, листом №273 від 24.03.2021р., ТОВ ПК ДТЗ надало митниці свої роз`яснення щодо висунутих зауважень про розбіжності та додаткові документи : прайс-лист (комерційну пропозицію виробника товару, договір №010520-8 від 01.05.2020 р.
24.03.2021 року митницею прийняте рішення про коригування митної вартості № UA110050/2021/000027/1, згідно якого митниця здійснила коригування митної вартості задекларованого товару.
Відповідно до розділу 33 оскаржуваного рішення, митна вартість, скоригована митницею відповідно до заявлених декларантом товарів у валюті контракту, згідно з положеннями ст. 64 МК України за резервним методом.
26.03.2021 задекларувало зазначений товар, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UA110050/2021/002668.
Різниця митних платежів (з ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 166643,30 грн.
Не погоджуючись із здійсненим відповідачем коригуванням митної вартості імпортованого товару, Товариство звернулось до суду з позовом у даній справі.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ж до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Так, нормами ст. ст. 49,50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, шо Фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно із ст. 51 цього Кодексу митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Заявления митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч. 1 і 2 ст. 52 МК України).
Нормами ч. 1 і 2 ст. 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
При цьому, ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, відповідно до ч.2, ч. 3 ст.53 МКУ передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Згідно з положеннями ч. 5 ст.53 МКУ забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
В силу норм ч. 4 та 5 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.
У відповідності до норм ч. 1 - 3 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції-); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) н а основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму' імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).
В свою чергу, ч. 2 - 5 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується, зокрема, у разі, якщо: щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцеві оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Аналіз положень ч. З ст. 53, ч. 1,2 та 5 ст. 54, ст. 58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару
Верховним Судом в постановах від 29.01.2019 по справі №804/441/18, від 18.12.2018 но справі №821/289/18 зроблено наступний правовий висновок щодо положень частини 2 ст.53 МКУ :
…Частиною другою статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митному органу права направляти декларанту вимоги про надання додаткових документів.
Верховний Суд також зазначає, що факт неподання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обгрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості…
Відповідно до положень п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.
Також, як зазначено в постанові Верховного Суду України № 21-127а15 від 31.03.2015, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляді цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.
Дані норми кореспондуються з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи, та відповідає стандартним правилам, встановленим п. 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур».
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Так, відповідно до п. 2 (а) статті VII ГАТТ, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.
Відповідно до п. 2 (b) зазначеної статті, під «дійсною вартістю» повинна розумітися ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.
Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до п. (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.
Відповідно до додатка 1 до статті VII, формування пунктів (а) і (b) дозволяє стороні, що домовляється, одноманітно визначати вартість для митних цілей або на підставі цін окремого експортера на імпортний товар, або на підставі загального рівня цін на подібний (аналогічний) товар.
Між тим, ст. 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.
Згідно ст.ст.72-77 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності ( розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Зазначені митницею у повідомленнях та Рішеннях про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, шо впливають на числові значення заявленої митної вартості.
В спірних рішеннях № UA110050/2021/000008/1 від 27.01.2021р., № UA110150/2021/000039/1 від 24.02.2021р., № UA110150/2021/000057/1 від 19.03.2021р.,№ UA110050/2021/000027/1 від 24.03.2021р. про коригування митної вартості у графі 33 митниця зазначає виявлені розбіжності, які на її думку унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування, а саме:
В усіх спірних рішеннях, митниця в якості розбіжності, що має вплив на правильність визначення митної вартості, зазначає:
«ТОВ ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ" до митного контролю та оформлення 25.01.2021 за ЕМД№UA 110050/2021/000435 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр..44) від 02.09.2019 MSDTM/3 з «YUCHENG TIANMING MACHINERY CO., LTD». Відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - X1NGANG, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано.
Відповідно до cт. 53 МКУ, документами, що підтверджують заявлений рівень вартості, є в т.ч. копія митної декларації країни відправлення. Крім того, будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року. Твердження декларанта ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» щодо відсутності експортної декларації - не відповідає положенням вищевказаних міжнародних нормативно-правових актів та свідчить про небажання її надавати митному органу для здійснення контролю правильності заявленої декларантом митної вартості та її складових, перевірки ціни товару, ваги, кількості, найменування, та інших відомостей, що заявлялась митним органам Китаю при вивезенні.» (рішення U110050/2021/000008/1)
«Відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - Qingdao, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано.» (рішення № UA110150/2021/000039/1)
«ТОВ ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ" до митного контролю та оформлення 18.03.2021 за ЕМД №UA110150/2021/004087 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр. 44) від 02.09.2019 №SDTM/3 з «YUCHENG T1ANMING MACHINERY CO., LTD», специфікацією від 20.10.2020 № 2021-1, інвойсами від 21.12.2020 № SDTM2021-1B, від 31.12.2020 № SDTM2021-1C. Відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - XINGANG, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець зобов язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт Контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано (рішення №UA110150/2021/000057/1).
«TOB ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ" до митного контролю та оформлення 22.03.2021 за ЕМД №UA110050/2021/002360 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр..44) від 02.09.2019 №SDTM/3 з «YUCHENG TIANMING MACHINERY CO., LTD», специфікацією від 20.10.2020 № 2021-1, інвойсами від 11.01.2021 № SDTM2021-1D, від 11.01.2021 № SDTM2021-1E/2B. Відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - XINGANG, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець зобов язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт Контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано.» (рішення № UA110050/2021/000027/1).
В той же час, на думку суду, така підстава митниці є необ`єктивною та формальною, оскільки копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МКУ містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Контрактом №SDTM/3 не передбачено надання Продавцем Покупцю для підтвердження поставки товару митної декларації КНР. Таким чином підприємство, в рамках контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені Контрактом.
Закон КПР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затверджений маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року не є міжнародно-правовим актом і не підлягає виконанню суб`єктами декларування на території України. Цим Законом встановлено виключно порядок заповнення митної декларації виключно для суб`єктів декларування КНР. Також Законом не встановлено обов`язку для суб`єкта декларування КНР надавати митну декларацію українському підприємству, або обов`язку суб`єкту декларування України подавати митну декларацію КНР митному органу України.
Змінами, внесеними до частини першої ст.53 МКУ (згідно ЗУ від 02 жовтня 2019 року № 141-IX "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо деяких питань функціонування авторизованих економічних операторів"), виключено вимогу щодо подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, одночасно з митною декларацією. Відповідно, з урахуванням внесених змін разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, - декларація митної вартості згідно з частиною другою ст. 264 МКУ.
Таким чином, зауваження митниці про відсутність копії митної декларації протирічить положенням Митного кодексу.
Крім того, згідно з частиною 3 ст. 53 МКУ, надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства. Копія митної декларації країни відправлення у підприємства відсутня в зв`язку з чим надання її є неможливим.
Верховний Суд в постанові від 19.03.2019р. по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення: «Крім того, неподання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
Таким чином зауваження митниці щодо ненадання копії митної декларації країни відправлення, як розбіжність, яка впливає на числові значення митної вартості та її розрахунок є необґрунтованим, тим паче, що митницею не наведені обґрунтування вимоги необхідності надання декларації і які саме розбіжності у наданих документах та складових митної вартості усуватимуть зазначені в ній відомості.
В рішеннях митниці також зазначається така розбіжність:
«Відповідно п.5.2 контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У наданій декларантом Специфікації від 20.10.2020 № 2021-1 зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки партії товару. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту від 07.12.2020 № 206669272, товар було завантажено на судно - 07.12.2020. З урахуванням відомостей специфікації від 02.09.2019 MSDTMZ3 та дати складання коносаменту від 07.12.2020 № 206669272; оплата за партію товару могла бути здійснена. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ) (рішення №UA110050/2021/000008/1)».
«Відповідно п.5.2 контракту від 02.09.2019 №SDTMZ3 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У наданій декларантом Специфікації від 20.10.2020 №2021-2 та 2021-2-z зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки товару. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту №MRFB20123175, товар було завантажено на судно - 27.12.2020. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ). Термін оплати, визначений у Специфікації від 20.10.2020 №2021-2, спливає 27.03.2021. У разі здійснення оплати прошу надати банківські платіжні документи, що підтверджують оплату оцінюваної партії товару.
У повідомленні №1 від митниці зазначалося, що враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту №MRFB20123175, товар було завантажено на судно - 27.12.2020. Термін оплати, визначений у Специфікації від 20.10.2020 №2021-2, спливає 27.03.2021 (рішення M UA110150/2021/000039/1).
Відповідно п.5.2 контракту від 02.09.2019 №SDTMZ3 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У наданій декларантом Специфікації від 20.10.2020 № 2021-1 зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки партії товару. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту від 06.01.2021 № UTRUST20120349 та від 21.01.2021 № UTRUST21010127 товар було завантажено на судно - 06.01.2021 та 21.01.2021 відповідно. З урахуванням відомостей специфікації до контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 та дати складання коносаментів від 06.11.2021 № UTRUST20120349 та від 21.01.2021 № UTRUST21010127, оплата за партію товару могла бути здійснена. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 cm.53 МКУ).Митницею лише запитано банківські платіжні документи. Станом на 23.02.2021 декларантом не надано банківські платіжні документи, що підтверджують оплату оцінюваної партії товару (рішення №UA110150/2021/000057/1).
Відповідно п.5.2 контракту від 02.09.2019 №SDTM/3 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У наданій декларантом Специфікації від 20.10.2020 № 2021-1 зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки партії товару. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту від 24.01.2021 № UTRUST20120411 та від 24.01.2021 № UTRUST21010175 товар було завантажено на судно - 24.01.2021 відповідно. З урахуванням відомостей специфікації до контракту від 02.09.2019 №SDTMZ3 та дати складання коносаментів від 24.01.2021 № UTRUST20120411 та від 21.01.2021 № UTRUST21010175, оплата за партію товару могла бути здійснена. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 сіп.5З МКУ) (рішення № UA110050/2021/000027/1».
В той же час, на думку суду, такі підстави митниці є необ`єктивними та формальними. З наданих до митного оформлення Специфікацій вбачається що за домовленістю сторін оплата товару, що поставляється за Специфікаціями повинна здійснюватися на протязі 90 днів з моменту поставки товару.
Щодо оплати товару по Специфікації №2021-1 від 20.10.2020 р. суд зазначає наступне.
Митниця в рішеннях зазначила що, як вбачається з коносамента № 206669272, умови поставки Продавцем виконані 07.12.2020 р. Таким чином, оплата товару повинна бути здійснена до 07.03.2021 р.
На день декларування товару термін оплати товару не сплинув, оплата не була здійснена, в зв`язку з чим надання банківського платіжного документа було не можливим з об`єктивних причин.
19.01.2021 р. Платіжним дорученням №256 Продавцю було перераховано 151161,00 дол. США по Специфікації №2021-1.
Щодо оплати товару по Специфікації №2021-2 від 20.10.2020 р.
На день декларування товару термін оплати товару не сплинув, оплата не була здійснена , в зв`язку з чим надання банківського платіжного документа було не можливим з об`єктивних причин.
26.03.2021 р. Сторонами укладена додаткова угода №7 згідно якої термін оплати вартості товарів за цією Специфікацією , продовжено до 180 днів з моменту поставки.
Щодо оплати товару по Специфікації №2021-2-z від 20.10.2020 р.
На день декларування товару термін оплати товару не сплинув, оплата не була здійснена, в зв`язку з чим надання банківського платіжного документа було не можливим з об`єктивних причин.
26.03.2021р. Сторонами укладена додаткова угода №9 згідно якої термін оплати вартості товарів за цією Специфікацією, продовжено до 180 днів з моменту поставки.
Щодо оплати товару по Специфікації №2021-2.1 від 20.10.2020 р.
На день декларування товару термін оплати товару не сплинув, оплата не була здійснена , в зв`язку з чим надання банківського платіжного документа було не можливим з об`єктивних причин.
26.03.2021р. Сторонами укладена додаткова угода №9 згідно якої термін оплати вартості товарів за цією Специфікацією , продовжено до 180 днів з моменту поставки.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.18 р. № 2473-VIII, Національний Банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно пункту 21 Положення Про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою НБУ від 02.01.19р. № 521, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Верховний Суд щодо умов оплати висловив наступну правову позицію, зазначивши її у ряді постанов за наслідками розгляду справ з аналогічних правовідносин: «У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта» (Постанова від 11.04.18р. по справі №804/4680/16).
Таким чином, в будь-якому випадку, зазначені митницею розбіжності стосуються умов оплати за товар та не впливають на розрахунок митної вартості, тому є безпідставними.
Також, на думку суду, посилання відповідача на те, що прайс-лист не містить інформації щодо періоду дії цін, є необґрунтованими, враховуючи наступне.
Так, у прайс-листах від 01 грудня 2016 року та від 07 грудня 2016 року, копії яких наявні в матеріалах справи, зазначено, що ціни вказані для запитуваних товарів та дійсні до кінця 2016 року, тобто, ціни, вказані у прайс-листах, були чинними на момент відвантаження товарів позивачеві.
Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю.
Оскільки чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь- якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.
Згідно ст.1, ч. 1 ст.14 Конвенції ООН «Про морське перевезення вантажів 1978 року» від 31.03.1978 р., «Перевізник означає будь-яку особу, якою або від імені якої з вантажовідправником укладено договір морського перевезення вантажу» «Коли перевізник або фактичний перевізник приймає вантаж у своє відання, перевізник на вимогу вантажовідправника зобов`язаний видати вантажовідправнику коносамент».
Згідно ст.1 «Міжнародної конвенції про уніфікацію деяких правил про коносамент» від 25.08.1924 р. «Перевізник включає власника судна або фрахтувальника, що є стороною в договорі перевезення з відправником».
Міжнародне морське перевезення контейнерів здійснювалось відповідно до укладеного договору міжнародного морського перевезення №1510/912/2019. Перевізником за договором виступає компанія «Global Container Lines Latvija SIA», яка відповідно до пунктів 1.1, 2.2 договору зобов`язана здійснити міжнародне морське перевезення (фрахт) вантажів Замовника в порядку та на умовах цього договору, видати та надати Замовнику коносамент, який є достатнім доказом здійснення перевезення та підставою для вивантаження та подальших операцій з вантажем в порту призначення.
Перевізником в рамках укладеного договору видані коносаменти, як основний транспортний документ, що підтверджує факт перевезення контейнерів відповідно до узгоджених заявок. Договором не передбачено надання Перевізником інших перевізних документів.
Коносаменти, за якими здійснювалось морське перевезення в рамках укладеного договору, є єдиним та достатнім документом, що підтверджує його здійснення - надано до митного оформлення. Інші транспортні документи у підприємства відсутні. Твердження митниці про наявність у підприємства іншого коносамента та вимога про його надання посилаючись на факт перевантаження, ґрунтується на припущеннях. Факт наявності такого документу нічим не підтверджується, окрім уявлення посадової особи митного органу.
Компанія ICS LTD зазначена в коносаменті як особа, до якої необхідно звертатись щодо надходження вантажу в порт призначення, оскільки зазначена компанія є агентом морської лінії в порту призначення. Ніяких договірних стосунків з цією компанією ТОВ «ПК «ДТЗ» в рамках договору фрахту №1510/912/2019 не має, зв`язку з чим надання будь-якого документального підтвердження не можливе.
Компанія ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВИС ( ICS) відповідно до договору № 010520-8 від 01.05.2020 р. надає ТОВ ПК ДТЗ транспортно-експедиторські послуги на території України. Для підтвердження надання послуг на території України декларантом неодноразово надавались митниці договір №010520-8 та рахунки на оплату ТЕО на території України по товарам , які ввезені в рамках контрактів підприємства.
Що стосується перевантаження, то відповідно до п.4.3 Договору міжнародного морського перевезення(фрахту) у випадку перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), що зазначена в рахунку (інвойсі) та акті виконаних робіт.
Таким чином, перевантаження контейнерів на інше судно в порту перевалки відноситься до основних умов перевезення, узгоджених сторонами контракту і не є додатковими послугами Перевізника.
Загальна вартість транспортних витрат включаючи перевантаження контейнерів, як складова митної вартості товару, підтверджується наданими документами- договором фрахту, інвойсом на сплату вартості перевезення, актом виконаних робіт, заявкою на перевезення , довідкою про транспортні послуги.
В оскаржуваних рішеннях митниця в якості розбіжності, що дає підстави для коригування митної вартості зазначає наступне.
Зазначене зауваження протирічить документам, наданим до митного оформлення, а також твердженням митниці, зазначеним в рішеннях.
Як вбачається з наданих інвойсів, в усіх випадках митного оформлення товарів термін оплати, зазначений в інвойсах на момент декларування не сплинув, оплата коштів за інвойсами не здійснювалась, а тому надання банківських платіжних документів на день митного оформлення було не можливим.
Фактично оплата транспортних витрат по міжнародному морському перевезенню контейнерів була здійснена 09.03.2021 р. платіжним дорученням №45, 01.04.2021 р. платіжним дорученням №49, 09.04.2021 р. платіжним дорученням №50, 23.04.2021 р. платіжним дорученням № 51, 30.04.2021 р. платіжним дорученням №52. Копії платіжних доручень додані до матеріалів позову і у сукупності з наданими до митного оформлення документами в повній мірі підтверджують вартість транспортних витрат як складову митної вартості товарів.
В рішенні про коригування №UA110150/2021/000039/l митниця зазначає наступне.
У наданій до митного оформлення Заявці №155 від 17.12.2020 вартість фрахту морського фрахту контейнера по маршруту вказана з урахуванням перевантаження на загальну суму 1070 дол.США. Проте, у наданій до митного оформлення Заявці №155 від 17.12.2020 містяться різні відомості про включення додаткових витрат, а саме в п. 11 вартість послуг (виключаючи додаткові витрати), при цьому вартість фрахту по маршруту вказана з урахуванням перевантаження на загальну суму 1070 дол. США.
В той же час, на думку суду, зазначене зауваження не є розбіжністю у наданих документах. Відповідно до пунктів 1.2 договору №1510/912/2019 від 15.10.2019 р. детальні умови перевезення визначаються в заявках, підписаних Замовником, які є невід`ємною частиною Договору.
Форма Заявки узгоджена сторонами договора фрахта . Ця форма передбачає внесення у відповідні пункти заявки відповідної інформації. Пункт 10 форми передбачає зазначення вартості послуги з перевезення (включаючи додаткові витрати), а пункт 11 заявки передбачає внесення інформації щодо наявності(або відсутності) додаткових витрат. В даному випадку в пункті 10 Заявки №155 зазначена вартість фрахту у розмірі 1070 дол.США за tтовар, розміщений у контейнері і зазначено, що вартість перевантаження включена у загальну вартість фрахту. Пункт 11 містить інформацію про відсутність додаткових витрат (оформлення додаткових документів, страхування, конвой та інше).
В заявці зазначено маршрут перевезення контейнеру відповідно до договору фрахту- до порта призначення на території України , а не до кінцевого пункту призначення - м. Дніпро.
Таким чином, первинні документи, що підтверджують факт перевезення та вартість морського фрахту складені після фактичного виконання перевезення до порту Одеса. І підтверджують вартість витрат на транспортування з урахуванням факту перевантаження контейнерів на інший транспортний засіб . Митниця у Рішенні підтверджує факт надання цих документів. Договір №1510/912/2019 передбачає включення у загальну вартість транспортування витрати на перевалку (перевантаження) контейнера на інше судно (п.4.3)- «У випадку перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), що зазначена в рахунку (інвойсі) та акті виконаних робіт».
Ніяких протирічь у Заявці на №55 та інших документах, що підтверджують вартість ТЕО не існує.
В пункті 11 Заявки №155 зазначена вартість фрахту ( включаючи додаткові витрати) у розмірі 1070 дол. США і зазначено, що вартість перевантаження включена у загальну вартість ТЕО.
Таким чином, для підтвердження транспортної складової митної вартості товару надані документи, передбачені ч.2 ст.53 МКУ, які у своїй сукупності підтверджують загальну вартість транспортних витрат , яка включена у митну вартість товару. Зауваження митниці є необгрунтованим і не дає митниці правових підстав вимагати додаткові документи.
Таким чином, перевантаження контейнерів на інше судно в порту перевалки відноситься до основних умов перевезення, узгоджених сторонами контракту і не є додатковими послугами Перевізника.
Загальна вартість транспортних витрат включаючи перевантаження контейнерів, як складова митної вартості товару, підтверджується наданими документами- договором фрахту, інвойсом на сплату вартості перевезення, актом виконаних робіт, заявкою на перевезення, довідкою про транспортні послуги.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.
Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Такий правовий висновок здійснений Верховним Судом України в постанові по справі № 21-127а15 від 31.03.2015.
Таким чином, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. 1 лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.
Отже, ТОВ ПК ДТЗ під час митного оформлення надало усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у Митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого Товариством товару та протиправність оскарженого рішення.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби № UА110050/2021/000008/1 від 27.01.2021р.; № UА 110150/2021/000039/1 від 24.02.2021р.; № UА110150/2021/000057/1 від 19.03.2021р., № UА110050/2021/000027/1 від 24.03.2021р. є протиправним та належить до скасування.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Крім того, ЄСПЛ у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.
Також, у рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Виходячи з викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими і їх необхідно задовольнити у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 6442,85 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №894 від 31.05.2021 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 6442,85 грн. підлягає стягненню з Дніпровської митниці за рахунок бюджетних асигнувань.
З приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 134 вказаного Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що Кодекс адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
При цьому відповідно до ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч. 6 та 7 ст. 134 Кодексу у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з п. 3.2рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 усправі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Європейський суд з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Суд не вправі надавати оцінку умовам договору (зокрема вартості наданих адвокатом послуг), що погоджені сторонами договору в підписаних на виконання договору документах.
Оскільки, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджено належними та допустимими доказами, такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, тому на них поширюється правило щодо розподілу судових витрат.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн. підлягають стягненню з Дніпровської митниці за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару № UА110050/2021/000008/1 від 27.01.2021р.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару№ UА 110150/2021/000039/1 від 24.02.2021р.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару UА110150/2021/000057/1 від 19.03.2021р.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару№ UА110050/2021/000027/1 від 24.03.2021р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник