Справа № 280/4873/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 жовтня 2021 року о/об 15 год. 40 хв.Справа № 280/4873/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АГРОПРОМИСЛОВА ФІРМА АЛЕКС" (Україна, 71313, Запорізька обл., Кам`янсько-Дніпровський р-н, село Велика Знам`янка, ПРОВУЛОК СВОБОДНИЙ , будинок 1, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (Україна, 69107, Запорізька обл., місто Запоріжжя, пр.Соборний, будинок 166, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44118663),

про визнання протиправними та скасування рішень

за участі представників сторін:

від позивача - Луньов С.М.

від відповідача - Школова Ю.В.

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АГРОПРОМИСЛОВА ФІРМА АЛЕКС" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДІІС в Запорізькій області від 28 серпня 2020 року № 1962 «Про проведення фактичної перевірки Приватного підприємства «Агропромислова фірма Алекс».

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Запорізькій області від 05 листопада 2020 року № , яким до Приватного підприємства «Агропромислова фірма Алекс» застосовано штраф у розмірі 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень 00 коп.).

Ухвалою суду від 14 червня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 12 липня 2021 року.

12 липня 2021 року провадження у справі зупинено до 05 жовтня 2021 року про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року провадження у справі поновлено.

Так, 05 жовтня 2021 року протокольною ухвалою суду, за згодою всіх учасників справи, підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 05 жовтня 2021 року.

Разом з тим, в судовому засіданні 05 жовтня 2021 року оголошено перерву у розгляді справи до 25 жовтня 2021 року.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 25 жовтня 2021 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що станом на 07 вересня 2020 року ПП «ЛПФ Алекс» були відсутні стаціонарні споруди, обладнання чи ємності за фактичним місцем розташуванням ПП «АПФ Алекс» 71313, Запорізька обл., Кам`янсько-Дніпровський р-н. с.Велика Знам`янка, провул. Свободний, бул. 1, які б призначалися для зберігання дизельного палива, бензину чи інших паливно-мастильних матеріалів. В цей же час, інші ємності розташовані за адресою 71313, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський р-н, с.Велика Знам`янка, вул. Гоголя, буд.37-А фактично не були введені в експлуатацію, оскільки щодо вказаних акцизних складів не було отримано в установленому законом порядку ліцензію на право зберігання пального. Зазначає, що головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДПС в Запорізькій області Клименко В.В. та Кременчук М.В. у акті перевірки від 16 вересня 2020 року зроблено помилкові висновки про зберігання та залишки дизельного палива станом на 07 вересня 2020 року на 14-00 годину у кількості 18 132 літрів без наявності відповідної ліцензії без проведення фактичних обмірів (замірів) відповідної кількості пального, натомість посилаючись виключно на дані бухгалтерського обліку. В перевіряємому періоді вимірювальних засобів ПП «АПФ Алекс» не використовувало через їх відсутність. У зв`язку з чим, за перевіряємий період по день здійснення фактичної перевірки 07 вересня 2020 року господарство для обліку використання пального для відображення у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності використовувало фактичні дані споживання (витрачання) кожною сільськогосподарською технікою чи машиною пального та бензину після завершення необхідних агротехнологічних операцій. В перевіряємому періоді дизельне паливо придбавалось виключно для власних потреб та доставлялося за місцем використання в пересувних ємностях (бочках), що розміщувалася на спеціально обладнаних вантажних автомобілях. Наголошуємо, що використання паливно-мастильних матеріалів у перевіряємому періоді здійснювалося без фактичного їх зберігання у стаціонарних ємностях виключно для сільськогосподарської діяльності ПП «АПФ Алекс». Наголошує на тому, що первинні документи щодо руху паливно-мастильних матеріалів, сертифікатів якості, товарно-транспортні накладні, сертифікати відповідності, штатний розпис, лімітно-заборні картки, накладні на внутрішнє переміщення палива, акти на списання пального та інші документи надавалися перевіряю чому для податкової перевірки.

В судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав викладених у письмовому відзиві вх.№38440 від 07 липня 2021 року, відповідно до якого зазначає, що в перевіряємому періоді дизельне паливо придбавалось виключно для власних потреб та доставлялось за місцем використання в пересувній ємності (бочці), що розміщувалась на спеціально обладнаному вантаженому автомобілі розміром 19,729 м3. Використання ПМП здійснюється виключно для сільськогосподарської діяльності ПП «АПФ АЛЕКС». Залишки станом на 07 вересня 2020 року: дизельне паливо - 18132 л. Використання ПМП здійснюється виключно для сільськогосподарської діяльності ПП «АПФ АЛЕКС». В ході перевірки встановлено, що протягом перевіряемого періоду ПП «АПФ АЛЕКС» здійснювало придбання дизельного палива у ТОВ «ОВІС ТРЕЙД» () згідно договору купівлі-продажу товарів №650 від 14 квітня 2020 року та відповідно видаткових та податкових накладних: податкова накладна №466 від 15 квітня 2020 року паливо дизельне об`єм 28,95 на загальну суму 450172,5 грн. Вказує, що під час здійснення фактичної перевірки місць зберігання ПММ на ПП «АПФ АЛЕКС» за адресою: 71313, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с. Велика Знам`янка, пров. Свободний, буд. 1 встановлено лише будівлю контори та їдальні з підсобними приміщеннями (податкова адреса підприємства), фактично пальне зберігається за адресою: 71313, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с. Велика Знам`янка, вул. Гоголя, буд.37А, зафіксовано фактичні залишки пального згідно даних бухгалтерського обліку. Таким чином, позивачем здійснено зберігання пального у період з 01 травня 2020 року по 09 вересня 2020 року включно без отримання ліцензії на право зберігання пального. Також зазначає про правомірність виданого наказу від 28 серпня 2020 року № 1962 «Про проведення фактичної перевірки Приватного підприємства «Агропромислова фірма Алекс», оскільки він прийняти на підставі податкової інформації, а також є реалізованим.

В судовому засіданні представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Посилання представника відповідача на необхідність залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з порушенням строку звернення до суду, з урахуванням наданих представником позивача пояснень та матеріалів справи, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позов подано в межах строку визначеного частиною 4 статті 122 КАС України.

Розглядаючи справу, судом встановлено наступне.

За результатами проведеного аналізу податкової інформації, на підставі підпункту 20.1,4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України в.о. заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області А.Децик підписано наказ від 28 серпня 2020 року №1962 про проведення фактичної перевірки ПП «АПФ АЛЕКС» за адресою: Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с. Велика Знам`янка, пров. Свободний, буд. 1, за період з 01 квітня 2020 року по день закінчення фактичної перевірки з питання здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при виробництві, обліку, зберіганні, використанні та транспортуванні пального, наявності супровідних документів та товар, виявлення порушень у сфера виробництва і обігу пального.

На підставі наказу видані направлення від 07 вересня 2020 року №524,№525.

Відповідно до матеріалів справи перед початком перевірки 07 вересня 2020 року о 14 год.00 хв. ОСОБА_1 - директору підприємства під особистий підпис вручено копію наказу на перевірку, а також оригінал наказу, направлення і службові посвідчення для огляду, що підтверджує його підпис в розписках до направлень.

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено Акт про результати фактичної перевірки з питання здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання, які с обов`язковими при виробництві, обліку, зберіганні, використанні та транспортуванні пального; наявності супровідних документів на товар (прибуткових, товарно-транспортних, видаткових та акцизних накладних), виявлення порушень у сфері виробництва і обігу пального №0661/08-01-05/22162743 від 16 вересня 2020 року.

У висновках акту перевірки зазначено, що позивачем порушено вимоги:

- частини 1 частини 8 частини 16 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР зі змінами та доповненнями, а саме: зберігання пального в період з 01 травня 2020 року до 03 вересня 2020 року (включно) без отримання ліцензії на право зберігання пального;

- пункту 63.3 статті 63 Податкового Кодексу України платники податків підлягають реєстрації або взяттю на обліку контролюючих органах (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані і оподаткуванням або через які проводиться діяльність (неосновне місце обліку), а саме: частині не подання повідомлення за Формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти пов`язані з оподаткуванням, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ».

04 грудня 2020 року позивачем подано заперечення на вищевказаний акт до ГУ ДПС у Запорізькій області.

За результатами розгляду скарги скарга залишена без задоволення, а Акт перевірки без змін.

05 листопада 2020 року на підставі Акту перевірки №0661/08-01-05/22162743 від 16 вересня 2020 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до ПП «АПФ АЛЕКС» застосовано штрафні санкції у вигляді штрафу у сумі 500 000 грн.,

Позивач не погоджуючись з наказом на проведення перевірки та податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду з позовною заявою.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 75.1.3 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України.

Як вбачається зі змісту спірного наказу від 28 серпня 2020 року № 1962, в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено статтю 20 та підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Так, статтею 20 ПК України визначено загальний перелік прав контролюючих органів, а підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності такої підстави у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, фактична перевірка проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 статті 80 ПК України.

Відтак, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки.

Відповідно до вимог пункту 80.5 статті 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу, яка визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Згідно з абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Згідно змісту акту перевірки контролюючий орган встановив, що ПП «АПФ АЛЕКС» здійснило придбання дизельного палива у ТОВ «ОВІС ТРЕЙД» згідно договору купівлі-продажу товарів №650 від 14 квітня 2020 року у кількості 28,95 тисяч літрів у місці зберігання пального виключно для власних потреб, на яке не отримано відповідної ліцензії.

Щодо змісту спірного наказу від 28 серпня 2020 року № 1962, суд зазначає, що даний наказ прийнятий у відповідності до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, який передбачає, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Як зазначає відповідач та не заперечує позивач, на підставі аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних виявлено придбання ПП «АПФ АЛЕКС» у квітні 2020 року дизельного палива. При цьому, інформація про наявність ліцензій у підприємства на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним відсутня.

На підставі зазначеної інформації управлінням контролю за підакцизними товарами була розроблена доповідна записка №13939/7/99-00-07-05-03-07 від 11 серпня 2020 року.

Враховуючи вищезазначені положення Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що податковим органом було правомірно видано Наказ від 28 серпня 2020 року № 1962, а позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДІІС в Запорізькій області від 28 серпня 2020 року № 1962 «Про проведення фактичної перевірки Приватного підприємства «Агропромислова фірма Алекс» не підлягає задоволенню.

Щодо виявлених під час проведення перевірки порушень вимог чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон №481/955-ВР).

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

За визначенням статті 1 Закону №481/95-ВР, місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугував викладений в акті перевірки висновок про порушення позивачем статті 15 Закону № 481/95-ВР у зв`язку із зберіганням пального - дизельного палива та бензину без отримання відповідної ліцензії.

Позивач зазначав, що пальне ним придбавалось виключно для власних потреб. Вказане твердження позивача відповідачем не заперечувалось та не спростоване.

Висновок про порушення позивачем вимог законодавства щодо зберігання пального без відповідної ліцензії сформований в результаті дослідження перевіряючими під час фактичної перевірки податкових баз даних, договору постачання нафтопродуктів, податкової накладної

Сертифікату паспорту та декларації відповідності, товарно-транспортній накладній, журналу обліку ПММ.

За змістом пункту 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Відповідно до пункту 83.1 статті 83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що відповідачем під час проведення перевірки зроблений висновок, про зберігання пального, оскільки відповідно до журналу ємностей у позивача є ємність на 25000 літрів за адресою: Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район с.Велика Знам`янка, вул. Гоголя, буд. 37А.

При цьому відповідач у акті зазначає, що залишки пального є зафіксованими згідно даних бухгалтерського обліку.

У судовому засіданні представник відповідача підтвердив той факт, що вимірювання фактичних залишків під час проведення перевірки не проводилось.

Позивач зазначав, що все пальне придбалось для власних потреб та розливалось у пересувні ємності сільськогосподарської техніки. Позивач зазначив, що має у своєму користуванні земельні ділянки та для обробки вказаних земель задіяна сільськогосподарська техніка.

Суд зазначає, що документи чи матеріали, які могли бути підставою для відображеного в акті фактичної перевірки висновку про зберігання позивачем придбаного пального у ємностях за вказаною вище адресою ані в акті перевірки, ані в додатках до нього не вказані.

При цьому суд зазначає, що перевірка даних бухгалтерського обліку не є фактичною перевіркою пального у ємкості.

У акті перевірки зазначено, що вимірювання об`єму залишків ПММ не проводилося, відомості про фактичні залишні ПММ занесені до акті перевірки відповідно до бухгалтерських документів, які надані позивачем.

Тобто, податковим органом не встановлено фактичну наявність у позивача ПММ.

Акт перевірки має містити опис встановленого порушення та докази його вчинення.

Разом із тим, із дослідженого акту судом встановлено, що ревізори обмежились описом факту придбання палива, не встановивши факт його зберігання, місце зберігання, наявні на час перевірки залишки та порядок його використання.

Отже, суд зазначає, що відповідач не надав суду жодних доказів факту зберігання позивачем пального або доказів наявності залишків такого пального на час проведення фактичної перевірки.

Під час проведення перевірки ревізори обмежились перевіркою наданих позивачем пояснень та бухгалтерських документів не встановивши фактичні залишки ПММ, та відповідно висновки такої перевірки, не можуть бути доказом порушення позивачем податкового законодавства.

Оскільки податковим органом під час фактичної перевірки не встановлено об`єму залишків ПММ, який зберігався позивачем, то суд вважає застосування щодо позивача штрафної санкції протиправним, а оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню.

Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду спору відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому, позовні вимоги про його скасування підлягають задоволенню.

За правилами частини 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АГРОПРОМИСЛОВА ФІРМА АЛЕКС" (Україна, 71313, Запорізька обл., Кам`янсько-Дніпровський р-н, село Велика Знам`янка, ПРОВУЛОК СВОБОДНИЙ , будинок 1, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (Україна, 69107, Запорізька обл., місто Запоріжжя, пр.Соборний, будинок 166, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44118663), про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Запорізькій області від 05 листопада 2020 року № , яким до Приватного підприємства Агропромислова фірма Алекс застосовано штраф у розмірі 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АГРОПРОМИСЛОВА ФІРМА АЛЕКС" (Україна, 71313, Запорізька обл., Кам`янсько-Дніпровський р-н, село Велика Знам`янка, ПРОВУЛОК СВОБОДНИЙ , будинок 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (Україна, 69107, Запорізька обл., місто Запоріжжя, пр.Соборний, будинок 166, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44118663) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 7500,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення виготовлено та підписано 03 листопада 2021 року.

Суддя Д.В. Татаринов