Справа № 639/2299/21
Суддя: Лисиченко С. М.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/2299/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2021 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судового засідання Кот Я.А.,
розглянувши в залі суду в м.Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області, в якому просить скасувати постанову серії ДП18 №477492 від 03.04.2021 поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Горобченком Денисом Олексійовичем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за ч.8 ст.121 КУпАП та зобов`язати видалити інформацію про дане правопорушення у реєстрах обліку правопорушень.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою серії ДП18 № 477492 від 03.04.2021 поліцейським взводу № 2 роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області Горобченком Д.О. його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за ч.8 ст.121 КУпАП., а саме за те, що він 03.04.2021 о 21-16 годині в м. Харків по вул. Сумській, 108 В, керував транспортним засобом «Volkswagen GOLF», р.н. НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року. Згідно з ІПНП транспортний засіб ввезено 09.02.2018 та використовується ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушено вимоги ст. 380 Митного кодексу України. Зазначену постанову позивач вважає протиправною, оскільки її винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права під час розгляду справи, а саме без врахування обставин, що пом`якшують вину, без встановлення наявності підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.05.2021 справу передано до Київського районного суду м. Харкова для розгляду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2021 справа розподілена судді Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.05.2021 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
02.08.2021 Департаменту патрульної поліції до суду надано письмові пояснення, в яких остання просила позовну заяву залишити без задоволення з наступних підстав. 03.04.2021 за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 128В, поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Горобченком Д.О. було винесено оскаржувану постанову щодо ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом VW Golf, р.н. НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «рух прямо» та здійснив поворот праворуч, а також не мав керувати транспортним засобом, ввезеним на митну територію України іншим громадянином для особистого користування, крім того порушив обмеження, встановлені Митним кодексом України, що виразилось в перевищенні граничного строку перебування транспортного засобу 1 рік. Вказані відомості стали відомі з Інформаційного порталу Національної поліції, розміщені у розділі «Митниця».
15.09.2021 ухвалою Київського районного суду м. Харкова залучено до участі в адміністративній справі у якості третьої особи Департамент патрульної поліції.
В судове засідання, призначене на 29.10.2021, позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Представник Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання, призначене на 29.10.2021, не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції в судове засідання, призначене на 29.10.2021, не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.
Зі змісту оскаржуваної постанови серії ДП18 №477492 від 03.04.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі вбачається, що 03 квітня 2021 року о 21-16 годині в м.Харкові по вулиці Сумській, будинок 108 В, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VW Golf, р.н. НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «рух прямо» та здійснив поворот праворуч, а також не мав керувати транспортним засобом, ввезеним на митну територію України іншим громадянином для особистого користування, крім того порушив обмеження, встановлені Митним кодексом України, що виразилось в перевищенні граничного строку перебування транспортного засобу 1 рік.. Згідно з ІПНП даний транспортний засіб ввезено 09.02.2018 ANWER MAJID ALIALMATWARI та використовувася ОСОБА_1 . Зазначений автомобіль був зупинений інспектором взводу №2 роти №61батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Горобченком Д.О., який виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. за порушення вимог ст. 380 Митного кодексу України та ст.ст. 16, 31 ЗУ «Про дорожній рух» за що передбачена відповідальність ч.8 ст.121 КУпАП.
Суд не погоджується з доводами позивача стосовно того, що відповідачем при складанні оскаржуваної постанови були порушені норми матеріального та процесуального права, а також те, що відповідачем при складанні оскаржуваної постанови неправомірно застосовувалися норми Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зважаючи на наступне, зважаючи на наступне.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".
Статтею 1 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України "Про екстрену медичну допомогу", надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.
Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.
Разом з цим, ст. 31 цього ж Закону визначає, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.
Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.
Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.
Статтею 380 Митного кодексу України, визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України.
Тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.
Такі транспортні засоби не можуть бути передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.
Положеннями ч.8 ст.121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до інформації, яка міститься в довідці ІПНП, транспортний засіб Volkswagen GOLF, р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , був ввезений на територію України 09.02.2018, митний пост «Щербаківка», пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка», в митному режимі тимчасове ввезення до 1 року, громадянином ANWER ОСОБА_2 . Позивачем не спростовано, що станом на 03.04.2021, транспортний засіб «Volkswagen GOLF, р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 знаходився у його володінні.
Доказів щодо продовження митними органами строку тимчасового ввезення громадянами -нерезидентами на митну територію України транспортного засобу Volkswagen GOLF, р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 або його оформлення для вільного обігу на митній території України зі сплатою митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, матеріали справи не містять.
Зазначене підтверджує встановлені поліцейським під час розгляду адміністративної справи обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не помішувала в митний режим транзиту.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.
Пунктом 10 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту, а також у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху України.
В межах розгляду даної справи встановлено, що 03.04.2021 причиною зупинки працівниками поліції транспортного засобу Volkswagen GOLF, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням позивача - не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «рух прямо» та здійснив поворот праворуч, а також не мав керувати транспортним засобом, ввезеним на митну територію України іншим громадянином для особистого користування, крім того порушив обмеження, встановлені Митним кодексом України, що виразилось в перевищенні граничного строку перебування транспортного засобу 1 рік.
Щодо доводів позивача про те, що відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та накладенні стягнення не враховав зокрема, його особу, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, суд зазначає наступне.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Відповідно до ч.1ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника не повинні враховуватись (Гл.10 КУпАП).
Крім того, відповідно ст. 21 КУпАП до особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи та особи, яка вчинила правопорушення, передбачені частинами 2-4 ст. 126 та ст.130, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
Отже, сфера застосування ст. 21 КУпАП (звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу (у цьому випадку - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції).
Порушення ч.8 ст. 121 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто, законодавцем чітко встановлений відповідний вид санкцій (штраф), який підлягає застосуванню до правопорушника в разі прийняття органом, уповноваженим вирішувати справу, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Пунктом 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю.
Отже, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема на підставі ч.8 ст.121 КУпАП, є виключною компетенцією уповноваженого органу, в цьому випадку - працівників органів і підрозділів Національної поліції.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладений у постанові від 31.10.2019 у справі №266/3228/16-а.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв на підставі, та в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому вважає вважає позовні вимоги необгрунтованими.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких гуртуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, діях чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на вищевикладене, за таких обставин суд всебічно, повно та об`єктивно, за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України, вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, а спірну постанову залишити без змін.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2 ,3, 77, 94, 139, 143, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, ст. 9, 33, ч.8 ст.121, 222, 251, 258, 280, 283, КУпАП, суд,-
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 477492 від 03 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.8 ст.121 КУпАП - залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса для кореспонденції: АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління патрульної поліції в Харківській області Департамент патрульної місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-а.

Третя особа Департамент патрульної поліції, адреса місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Повний текст рішення складений "29" жовтня 2021 року.

Суддя С.М. Лисиченко