Справа № 620/3190/21
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3190/21 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Собківа Я.М., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Строяновської О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу, за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року, -

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ГУНП в Черкаській області) про визнання протиправним і скасування наказу про притягнення його до матеріальної відповідальності.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що матеріали службового розслідування не містять жодних належних та допустимих доказів його вини та фактів неналежного виконанням службових обов`язків, в результаті чого державі було завдано збитки. Вказує, що службовим розслідуванням не встановлені факти його протиправної поведінки, тому пункт 17 наказа командира військової частини від 19 лютого 2021 року, яким його притягнуто до матеріальної відповідальності, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивача притягнуто до матеріальної відповідальності за заподіяння шкоди військовій частині шляхом незаконного списання пально-мастильних матеріалів на суму 26712,33 грн. на підставі службового розслідування, яке було проведено за результатами аудиторського звіту. Акцентує увагу, що повноваження щодо притягнення до матеріальної відповідальності осіб, які проходять військову службу за контрактом, у разі неналежного виконання службових обов`язків є виключно правом та компетенцією командира.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує на законності та обґрунтованості рішення місцевого суду.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у званні сержанта на посаді старшого водія 1 відділення 2 взводу 1 роти охорони військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до аудиторського звіту від 22 січня 2021 року № 234/1/31/2 за період з 24 жовтня 2017 року по 30 листопада 2020 року посадовими особами Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту проведена перевірка відповідності фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 .

За результатами аудиторського звіту встановлено ризики безпідставного списання пального у військовій частині посадовими особами, які відповідали за експлуатацію техніки.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 29 грудня 2020 року № 345 наказано начальнику служби ракетно-артилерійського озброєння лейтенанту ОСОБА_2 в термін до 25 січня 2021 року провести службове розслідування за фактом порушення вимог законодавства щодо організації обліку, використання, списання активів служби пального та мастильних матеріалів.

За результатами службового розслідування складено акт від 19 лютого 2021 року, яким у діях ОСОБА_1 встановлено неналежне виконання покладених на нього обов`язків водія військової частини та незнання керівних документів щодо оформлення дорожніх листів.

Зазначені дії позивача відповідно до акту призвели до порушення наказів Міністерства оборони України від 17 серпня 2017 року № 440 «Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України» та від 12 грудня 2016 року № 678 «Про затвердження Інструкції про використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони України».

Запропоновано відповідно до частини 1 пункта 1 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб» за шкоду, завдану державі, притягнути позивача до повної матеріальної відповідальності відповідно до довідки-розрахунку начальника служби пального та мастильних матеріалів від 18 лютого 2021 року № 546 на суму 26712,33 грн.

Пунктом 17 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19 лютого 2021 року № 44 позивача притягнуто до матеріальної відповідальності в означеному розмірі.

Уважаючи такий наказ протиправним, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено заподіяння саме позивачем шкоди через його протиправну поведінку внаслідок неналежного виконання своїх функціональних обов`язків, не встановлено вину останнього та причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 року №160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон України № 160-IX).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України № 160-IX пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Частиною першою та другою статті 3 Закону України № 160-IX встановлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону №160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення.

Статтею 8 Закону України №160-IX визначено, що у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Отже, обов`язковою умовою притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою і завданою шкодою.

Проте висновок службового розслідування, який став підставою для притягнення позивача до матеріальної відповідальності, ґрунтується на припущеннях, містить сумніви щодо можливості стверджувати про понаднормове списання пального, окрім того, складений без дослідження усіх належних документів, про що застережено в самому висновку.

З огляду на що колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що відповідачем не доведено заподіяння саме позивачем шкоди через його протиправну поведінку внаслідок неналежного виконання своїх функціональних обов`язків, не встановлено вину позивача та причинний зв`язок між його протиправною поведінкою і настанням шкоди.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують.

Водночас судовою колегією враховується, що згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді Я.М. Собків

Л.Т. Черпіцька