Справа № 320/9098/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року м. Київ № 320/9098/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Київській області

про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.06.2020 №-1002, №-1002, №-1002, №-1002, визнання незаконною та скасування податкової вимоги від 04.09.2020 №204957-50.

Позов мотивовано протиправністю винесення відповідачем спірних податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень, якими визначено позивачу суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2017-2020 роки, з огляду на сплату позивачем відповідних сум орендної плати за вказаний період, що підтверджується квитанціями про сплату. Позивачем наголошено на повторності прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень про нарахування позивачу орендної плати за землю за 2017-2020 роки на суму, що значно перевищує розмір орендної плати, встановленої договором оренди земель водного об`єкту та земель водного фонду, укладеного між позивачем та Ставищенською районною державною адміністрацією. Крім того, позивачем зазначено про направлення контролюючому органу заяви про проведення звірки даних щодо нарахованої плати за землю у відповідності до вимог статті 286 Податкового кодексу України, яку відповідачем до цього часу не розглянуто.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, з огляду на отримання від Ставищенської районної державної адміністрації переліку діючих договорів оренди в 2020 році, з якого убачалось, що на території Сніжківської сільської ради з ОСОБА_1 15.12.2008 заключено договір №86 оренди земельної ділянки для рибогосподарських потреб загальною площею 8,9771 га на термін 49 років, річна сума орендної плати згідно якого становить 4583 грн. Втім, у контролюючого органу станом на 01.01.2020 була відсутня інформація про такий договір оренди, у зв`язку з чим за результатами перевірки відповідачем правомірно сформовано спірні податкові повідомлення-рішення про визначення позивачу податкового зобов`язання по орендній платі за земельну ділянку за 2017-2020 роки та в подальшому сформовано податкову вимогу від 04.09.2020 №204957-50 про сплату позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання по вказаному податку.

Позивачем подано відповідь на відзив, згідно якого відповідачем не доведено правомірності податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а відзив подано з порушенням вимог, передбачених пунктом 5 частини другої та частини третьої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

Між Ставищенською районною державною адміністрацією як орендодавцем та ОСОБА_1 як орендарем укладено 15.12.2008 договір оренди водного об`єкту та земель водного фонду, предметом якого є водний об`єкт та земельна ділянка водного фонду загальною площею 8,9771 га. Згідно пункту 9 вказаного договору, орендна плата становить 1980,00 грн. за один рік в тому числі за водний об`єкт 270,00 грн., за прибережну захисну смугу 1710,00 грн. і вноситься виключно у грошовій формі на відповідні поточні рахунки місцевого та державного бюджетів, вказані в зазначеному пункті.

Договір зареєстровано у Ставищенському РВ №23 Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.12.2008 за №86.

Головним управлінням ДФС у Київській області винесено 02.06.2017 податкове повідомлення-рішення №71373-0000, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2017 рік в сумі 1812,60 грн.

Згідно квитанції №58, позивачем сплачено 13.10.2017 земельний податок в сумі 1812,60 грн.

Головним управлінням ДФС у Київській області винесено 30.06.2018 податкове повідомлення-рішення №-1002, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 1812,60 грн.

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 12.09.2018, позивачем сплачено орендну плату з фізичних осіб в розмірі 1710,00 грн. Згідно квитанції №0.0..1 від 22.10.2018, позивачем сплачено оренду плату за водні об`єкти, що надані в користування на умовах оренди, в розмірі 270,00 грн.

Головним управлінням ДФС у Київській області винесено 30.05.2019 податкове повідомлення-рішення №-1002, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 1812,60 грн.

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 15.07.2019, позивачем сплачено 1812,60 грн. орендної плати з фізичних осіб.

Головним управлінням ДПС у Київській області винесено 11.06.2020 податкове повідомлення-рішення №-1002, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 1812,60 грн.

Згідно квитанції №0.0..1 від 11.08.2020, позивачем сплачено 1710,00 грн. орендної плати з фізичних осіб.

Листом Ставищенської районної державної адміністрації Київської області від 30.01.2020 надано ГУ ДПС у Київській області інформацію станом на 20.10.2020 про укладені Ставищенською районною державною адміністрацією договори оренди земельних ділянок на території Ставищенського району.

Головним управлінням ДПС у Київській області винесено 11.06.2020 податкові повідомлення-рішення №-1002, №-1002, №-1002, №-1002, якими визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2017-2020 роки по 4583,00 грн. за кожен рік.

Вказані податкові повідомлення-рішення отримано 27.06.2020 позивачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №374 з відміткою про отримання.

Позивач звернувся до Головного управління ДПС у Київській області із заявою від 13.07.2020, у якій просив повідомити підстави для повторного нарахування орендної плати за 2017-2020 роки та надати розрахунок плати за землю за кожним податковим періодом, що визначений в рішеннях від 11.06.2020. Зазначену заяву отримано відповідачем 15.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №533.

Станом на час судового розгляду у матеріалах справи відсутні докази перерахунку контролюючим органом сум податку чи залишення заяви позивача без задоволення.

Головним управлінням ДПС у Київській області вручено позивачу податкову вимогу від 04.09.2020 №204957-50, згідно якої станом на 03.09.2020 сума податкового боргу платника податків з орендної плати з фізичних осіб становить 18552,63 грн.

Вважаючи протиправними податкові повідомлення рішення, якими позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку орендної плати з фізичних осіб за 2017-2020 роки, та податкову вимогу про сплату зазначеного грошового зобов`язання, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно приписів підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

За приписами статті 269 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до підпункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Якщо такий перехід відбувається після 1 липня поточного року, контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

У разі якщо платник податків має у власності декілька земельних ділянок, щодо яких необхідно провести звірку даних, для її проведення такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу за місцем знаходження будь-якої з таких земельних ділянок.

Платники плати за землю мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем знаходження земельних ділянок для проведення звірки даних щодо: розміру площ та кількості земельних ділянок, що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 та 281.5 цієї статті; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган (контролюючі органи) за місцем знаходження кожної із земельних ділянок проводить (проводять) протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає)/надсилають (вручають) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Згідно пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

За приписами статті 287 Податкового кодексу України, облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки щороку до 1 травня (пункт 287.2).

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Фізичними особами у сільській та селищній місцевості земельний податок може сплачуватися через каси сільських (селищних) рад або рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, за квитанцією про приймання податкових платежів. Форма квитанції встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (пункт 287.5).

У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове (податкові) повідомлення-рішення у строки, встановлені статтею 286 цього Кодексу, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання (пункт 287.9).

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Як встановлено судом, між Ставищенською районною державною адміністрацією як орендодавцем та ОСОБА_1 як орендарем укладено 15.12.2008 договір оренди водного об`єкту та земель водного фонду, предметом якого є водний об`єкт та земельна ділянка водного фонду загальною площею 8,9771 га., розмір орендної плати за яку становить 1980,00 грн. за один рік в тому числі за водний об`єкт 270,00 грн., за прибережну захисну смугу 1710,00 грн. Вказаний договір зареєстровано у Ставищенському РВ №23 Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.12.2008 за №86.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджуються факти нарахування контролюючим органом протягом 2017-2020 років позивачу сум податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб шляхом винесення податкових повідомлень-рішень від 02.06.2017 №71373-0000, від 30.06.2018 №-1002, від 30.05.2019 №-1002, від 11.06.2020 №-1002, які було сплачено позивачем у відповідні періоди, що підтверджується квитанціями №58 від 13.10.2017, №0.0..1 від 12.09.2018, №0.0..1 від 22.10.2018, №0.0..1 від 15.07.2019, №0.0..1 від 11.08.2020.

Таким чином, суд вважає спростованими твердження відповідача про те, що у контролюючого органу станом на 01.01.2020 була відсутня інформація про укладений між позивачем та Ставищенською районною державною адміністрацією договір оренди, оскільки контролюючим органом протягом 2017-2020 років виносились податкові повідомлення-рішення про нарахування позивачу сум податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2017-2020 роки.

При цьому з доданих відповідачем до відзиву доказів убачається відсутність іншого укладеного між ОСОБА_1 та Ставищенською районною державною адміністрацією договору, ніж договір оренди водного об`єкту та земель водного фонду від 15.12.2008.

Також, відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності визначення розміру орендної плати - 4583,00 грн., нарахованої у спірних податкових повідомленнях-рішеннях №-1002, №-1002, №-1002, №-1002, оскільки розмір орендної плати згідно договору від 15.12.2008 становить 1980,00 грн. за один рік в тому числі за водний об`єкт 270,00 грн., за прибережну захисну смугу 1710,00 грн.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для повторного нарахування позивачу орендної плати з фізичних осіб за 2017-2020 роки в сумі 4583,00 грн., з огляду на сплату позивачем таких сум податку у відповідних періодах на підставі винесених контролюючим органом і вручених позивачу податкових повідомлень-рішень. Тому, податкові повідомлення-рішення від 11.06.2020 №-1002, №-1002, №-1002, №-1002 є протиправними та підлягають скасуванню.

За приписами статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (абзац перший пункту 59.1).

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (абзац перший пункту 59.3).

Як встановлено судом, Головним управлінням ДПС у Київській області вручено позивачу податкову вимогу від 04.09.2020 №204957-50, згідно якої станом на 03.09.2020 сума податкового боргу платника податків з орендної плати з фізичних осіб становить 18552,63 грн.

Оскільки Головним управлінням ДПС у Київській області неправомірно винесено податкові повідомлення-рішення від 11.06.2020 №-1002, №-1002, №-1002, №-1002, нарахована такими податковими повідомленнями-рішеннями сума податкового зобов`язання не підлягає сплаті позивачем, відповідно, не є податковим боргом в розумінні Податкового кодексу України, а тому відсутні правові підстави для винесення відносно позивача податкової вимоги про сплату ним таких сум податкового зобов`язання.

Відтак, суд дійшов висновку про неправомірність винесення відповідачем податкової вимоги від 04.09.2020 №204957-50, відповідно, вказана податкова вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, зокрема, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8 частини другої). Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є верховенство права (пункт 1 частини третьої).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини справи, проаналізоване судом правове регулювання спірних відносин, наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно абзацу другого частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 про відкриття провадження у справі звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до Київського окружного адміністративного суду позову в адміністративній справі №320/9098/20 на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір»

Оскільки позивачем не надано доказів понесення ним інших судових витрат, будь-які судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.06.2020 №-1002, №-1002, №-1002, №-1002.

Визнати незаконною та скасувати податкову вимогу від 04.09.2020 №204957-50.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 18 жовтня 2021 року.