Справа № 320/8354/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8354/20 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О.,

Сорочка Є.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області щодо ненарахування та невиплати йому щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області нарахувати та виплатити йому недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми.

Позов мотивовано тим, що позивач перебуває на обліку як особа з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, а отже, має право на отримання одноразової грошової допомоги до 05 травня в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Водночас, всупереч рішенню Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 відповідач протиправно не виплатив грошову допомогу у повному розмірі, як передбачено приписами статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, відповідно до змісту якої, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що Управління не має повноважень здійснювати нарахування зазначеної допомоги, а здійснює лише перерахування коштів у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України постанові від 19 лютого 2020 року № 112 та головним розпорядником коштів - Міністерством соціальної політики України у паспорті відповідної бюджетної програми на 2020 рік, який затверджено Наказом Міністерства соціальної політики України від 17 березня 2020 року № 216.

За наведених у апеляційній скарзі обставин, відповідач вважає, що рішення суду першої інстанції не є законним, а тому підлягає скасуванню відповідно до приписів ст. 317 КАС України.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року та на підставі ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , що дає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (далі - Закон №3551) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У квітні 2020 року позивачу виплачено одноразову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 3640,00 грн.

Не погоджуючись з розміром отриманої грошової допомоги за 2020 рік, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу до 5 травня як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи за 2020 рік у розмірі, що відповідає положенням статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 25.08.2020 № 05-2606/09 відповідач повідомив позивача про те, що одноразова грошова допомога до 05 травня виплачена в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з урахуванням висновків Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20, виходив з того, що для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2020 році слід застосовувати не Постанову №112, а Закон №3551, який має вищу юридичну силу. Отже, з огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства суд першої інстанції дійшов висновку, що разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році повинна виплачуватися особам з інвалідністю внаслідок війни у розмірі, встановленому частиною п`ятою статті 13 Закону №3551 у редакції Закону № 367-ХІV.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни та правові засади створення належних умов для їх життєзабезпечення врегульовано Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII).

Відповідно до статті 13 Закону № 3551-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом "б" підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №107-VI) текст вказаної норми Закону №3551 викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом "б" підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону №107-VI, визнані неконституційними. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI.

У подальшому, Законом України від 28.12.2014 року № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 01.01.2015) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України, з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII і Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31.03.2015 року, № 141 від 02.03.2016 року, № 233 від 05.04.2017 року, № 170 від 14.03.2018 року, № 237 від 20.03.2019 року та № 112 від 19.02.2020 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги інвалідам війни.

Зокрема, у постанові Кабінету Міністрів України № 112 від 19.02.2020 року визначено розмір виплати разової грошової допомоги інвалідам війни ІІІ групи - 3160 гривень.

Водночас рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 27.02.2020 норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII, не застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, з 27.02.2020 застосовуються положення статті 13 Закону № 3551-XII в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено статті 13 Закону № 3551-XII, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що отримання такої допомоги у меншому розмірі порушує права позивача.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач, не можуть змінювати приписів Закону № 3551-ХІІ. При цьому, вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України. У випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

З огляду на зазначене та враховуючи, що управління визначено відповідальним органом, який зобов`язаний завершити процедуру проведення розрахунків шляхом нарахування і виплати одноразової грошової допомоги, доводи відповідача про не порушення прав та інтересів позивача саме управлінням є необґрунтованими.

Вказане узгоджується також з правовими висновками, викладеним у рішенні Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №440/2722/20, які відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковими для врахування.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції невірно встановлено, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, оскільки позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, про що зазначає сам позивач в заяві від 07.08.2020 (а.с.13) до відповідача, а також підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Отже, за встановлених у ході апеляційного розгляду обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач протиправно ненарахував та невиплатив ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік. Однак, розмір такої допомоги в силу статті 13 Закону № 3551-XII повинен становити не вісім мінімальних пенсій за віком, як зазначив суд першої інстанції, а сім мінімальних пенсій за віком.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині визнчення розміру щорічної разової грошової допомоги з підстав, встановлених судом апеляційної інстанції.

У відповідності до п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права, а також неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись статтями ст.ст. 254, 311, 315, 317, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року змінити у мотивувальній та резолютивній частинах.

Викласти другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області щодо ненарахування та невиплати гр. ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком».

Викласти третій абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Зобов`язати Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області нарахувати та виплатити гр. ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми».

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: І.О. Грибан

Є.О. Сорочко