Справа № 620/2450/20
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 620/2450/20

адміністративне провадження № К/9901/37705/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі №620/2450/20 за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області до фізичної особи-підприємця фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області звернулось в суд з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з відповідача на загальну суму 603742,32грн, а саме: податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування в розмірі 531655,57грн р/р UA0025002, УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 11010500, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; податковий борг по податку на додану вартість в розмірі 26205,36грн. р/р UA0025002, УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 14060100, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; податковий борг по військовому збору в розмірі 45881,39 грн. р/р UA0025002, УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/11011001, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Крім того, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з зустрічним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про скасування податкової вимоги від 22.04.2020 №189593-53 та рішення про опис майна у податкову заставу від 23.04.2020 №1533/Ш/25-01-53-07-10.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.12.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021, адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 479406,08грн, а саме: податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування в розмірі 420655,86грн р/р UA0025002, УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 11010500, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; податковий борг по податку на додану вартість в розмірі 22119,95 грн. р/р UA0025002, УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 14060100, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; податковий борг по військовому збору в розмірі 36630,27 грн. р/р UA0025002, УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/11011001, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 22.04.2020 №189593-53 в частині визначення податкового боргу у формі нарахування пені на суму 124292,73грн.

У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області 19.10.2021 звернулось з касаційною скаргою та заявою про поновлення процесуального строку до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку норму права суди попередніх інстанцій застосували неправильно, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

З аналізу вищевказаних положень суд дійшов висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 цього Кодексу, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі відповідач підставою касаційного оскарження визначає пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

В обґрунтування підстави касаційного оскарження відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України відповідач зазначає про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що відповідач не наводить висновку Верховного Суду та належного обґрунтування необхідності такого відступлення від такого висновку, не обґрунтовує в чому полягає порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а зазначає лише обставини справи та норми податкового законодавства, що не відповідає обраній підставі касаційного оскарження.

Загалом доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з ухваленими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України, при цьому відповідач не враховує, що суд касаційної інстанції лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Крім того, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Таким чином касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Враховуючи те, що скаржником у касаційній скарзі не зазначено передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, суд дійшов висновку, що така скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі №620/2450/20 за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області до фізичної особи-підприємця фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу повернути особі, яка її подала.

Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяВ.В. Хохуляк