Справа № 360/1141/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року справа №360/1141/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача: Казначеєва Е.Г., суддів: Міронової Г.М., Сіваченка І.В., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участю представника відповідача Кузьминової І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Повного товариства "Маєвський, Маєвська "Ломбард № 1" на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 р. у справі № 360/1141/21 (головуючий І інстанції В.С. Шембелян) за позовом Повного товариства "Маєвський, Маєвська "Ломбард № 1" до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Повне товариство "Маєвський, Маєвська "Ломбард № 1" (далі позивач, ПТ «ММЛ№1») звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Луганській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Луганській області) в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення - № 0 від 18.12.2020, прийняте відповідачем, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 95 476 грн 42 коп., з яких за основним платежем - 4151 грн. 69 коп., за штрафними санкціями - 91 125,64 коп. та пені -199 грн. 09 коп.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення - № 0 від 18.12.2020, прийняте відповідачем, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 9 512 грн 75 коп., з яких за основним платежем - 2097 грн 42 коп., за штрафними санкціями 6 939 грн 62 коп. та пені - 475 грн 70 коп.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення - № 000090711 від 18.12.2020, прийняте відповідачем, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 43 043 грн 75 коп., з яких за основним платежем - 34 435 грн 00 коп., за штрафними санкціями - 8 608 грн 75 коп.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з таким рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким задовольнити позов повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачем виявлені факти неодноразового прострочення виплат зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались його працівникам. Позивач визнає факти несвоєчасної сплати таких платежів, однак, не згоден з розміром застосованої штрафної санкції, яка визначена відповідачем за порушення, вчинене протягом 1095 днів повторно 50%, а втретє і більше - 75% простроченої суми, з посиланням на вимоги п.127.1 ст. 127 Податкового кодексу України. Позивач зауважує на відсутність підстав для застосування підвищеної штрафної санкції (50% та 75%), оскільки всі випадки прострочення сплати вказаних зобов`язань позивачем виявлені в межах однієї перевірки та позивача не було притягнуто до відповідальності контролюючим органом раніше протягом 1095 днів за подібні правопорушення. Апелянт вважає помилковим висновки суду першої інстанції щодо неможливості застосувати пункт 111.4 статті 111 ПК України зміни до якої набрала чинності з 01.01.2021, оскільки на час подання позивачем скарги на оскаржувані ППР та її розгляду відповідачем вказані зміни набули чинності. Апелянт також зазначає, що відповідачем здійсненна перевірка об`єкту, який не зазначений у Наказі № 1300, тобто відповідач вийшов за межи своїх повноважень. Апелянт посилається на порушення строків розгляду скарги позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник позивача у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Повне товариство "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД№ 1" (код за ) зареєстроване за адресою: м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 293, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, має статус юридичної особи, перебуває в стані ліквідації на час розгляду справи (а.с.82-94).

На підставі наказу від 17.11.2020 № 1300, виданого Головним управлінням ДПС у Луганській області проведено перевірку позивача, за результатами проведення якої складений акт від 02.12.2020 №1245/12-32-07-11-05/30345601 Про результати результати документальної позапланової невиїзної перевірки повного товариства "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД№ 1" (код за ) та його підрозділів: філії №3 повного товариства "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД№ 1" (код за ); філії №7 повного товариства "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД№ 1" (код за ); філії №2 повного товариства "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД № 1" (код за ) (а.с. 9-41, 81).

Згідно з висновками акту перевірки встановлено порушення ПТ Маєвський, Маєвська Ломбард №1, зокрема щодо спірних правовідносин:

1) п.п.134.1.1 п.134.1. ст. 134, Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), п.42 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 8 Облікові політики, зміни в облікових та помилки, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 34435 грн, у тому числі за 2017 рік у сумі 9521 грн, за 2018 рік у сумі 10193 грн, за 2019 рік у сумі 14721 грн;

10) пп. 168.1.2, 168.1.4 та 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, абзацу а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) ПТ МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА ЛОМБАРД №1 несвоєчасно перераховано до бюджету суми самостійно нарахованого та утриманого податку на доходи фізичних осіб із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались на користь фізичних осіб платників податків за період з 01.10.2017року по 18.11.2020 року у розмірі 133773,28 грн, після виплати доходу;

11) пп. 1.4 та 1.6 п. 16і розділу XX Перехідних положень, пп. 168.1.2, 168.1.4 та 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 абзацу а) п. 176.2 ст. 176 ПКУ від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в частині несвоєчасного перерахування до бюджету сум самостійно нарахованого та утриманого військового збору із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались на користь фізичних осіб - платників податків у розмірі 9459,46 грн., після виплати доходу.

На підставі акту від 02 грудня 2020 року № 1245/12-32-07-11-05/30345601 ГУ ДПС у Луганській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 18 грудня 2020 року:

№ , яким за встановлене порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 123.1 ст. 123, ст. 129 Податкового кодексу України. У зв`язку з чим згідно з пп. 54.3.2 п. 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені 43043,75 грн (а.с.44);

№ 0, яким за встановлене порушення пп. 168.1.2, 168.1.4 та 168.1.5 п. 168.1 статті 168, абзацу а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України. У зв`язку з чим згідно з пп. 54.3.5 п. 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені 95476,42 грн (а.с. 42);

№ 0, яким за встановлене порушення пп.1.4 та 1.6 п.161 розділу ХХ Перехідних положень пп. 168.1.2, 168.1.4 та 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 абзацу а)п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України. У зв`язку з чим згідно з пп. 54.3.5 п. 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені 9520,75 грн (а.с. 43).

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями ПТ Маєвський, Маєвська Ломбард №1 звернувся із скаргою до Державної податкової служби України (а.с. 45-47)

За результатами розгляду скарги позивача рішенням ДПС України від 15 лютого 2021 року № 3444/6/99-00-06-01-05-06 податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 48-57).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача та застосовані ним штрафні санкції відповідають вимогам чинного на час вчинення таких правопорушень законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Приписами підпункту 16.1.3. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків, зокрема, зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.162.1 ст.162 ПК України, платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

За пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Як визначено п. 36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із пп.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Підпунктом 168.1.5, 168.1.6 п.168.1 ст.168 ПК України передбачено, що якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Положеннями п.54.2 ст.54 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Із системного аналізу зазначених вище норм вбачається, що податок з доходів фізичних осіб є частиною заробітної плати робітника. Специфіка податку на доходи фізичних осіб полягає у тому, що юридична особа - податковий агент не є власником оподатковуваного доходу. Законом на нього покладено обов`язки утримувати податок із суми такого доходу працівників підприємства.

Відповідно до пп.168.4.1, 168.4.2, 168.4.3, 168.4.4, 168.4.7 п.168.4 ст.168 ПК України, податок, утриманий з доходів резидентів та нерезидентів, зараховується до бюджету згідно з Бюджетним кодексом України.

Такий порядок застосовується всіма юридичними особами, у тому числі такими, що мають філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що розташовані на території іншої територіальної громади, ніж така юридична особа, а також відокремленими підрозділами, яким в установленому порядку надано повноваження щодо нарахування, утримання і сплати (перерахування) до бюджету податку (далі - відокремлений підрозділ).

У разі прийняття рішення про створення відокремленого підрозділу юридична особа повідомляє про це контролюючі органи за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням таких новостворених підрозділів у встановленому порядку.

Суми податку на доходи, нараховані відокремленим підрозділом на користь фізичних осіб, за звітний період перераховуються до відповідного бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу.

У разі якщо відокремлений підрозділ не уповноважений нараховувати (сплачувати) податок на доходи фізичних осіб за такий відокремлений підрозділ, усі обов`язки податкового агента виконує юридична особа. Податок на доходи, нарахований працівникам відокремленого підрозділу, перераховується до відповідного бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу;

Юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів за місцезнаходженням відокремлених підрозділів, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за місцезнаходженням земельних ділянок, земельних часток (паїв), виділених або не виділених в натурі (на місцевості).

Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних бюджетів.

Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних бюджетів;

Відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено, що, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлено військовий збір. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

За положенням п. 171.1 ст. 171 ПК України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до 176.2 ст. 176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку;

в) подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку;

г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу;

ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

За положенням п. 127.1 ст. 127 ПК України (в редакції чинній на час перевірки), ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

Отже, вказана стаття визначає відповідальність за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати.

Матеріали справи свідчать, що факти неодноразової несвоєчасної сплати позивачем до бюджету самостійно нарахованого та утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались на користь фізичних осіб - платників податків, а саме: після виплати такого доходу - підтверджені матеріалами перевірки, а також розрахунками штрафної санкції за ст.127 Податкового кодексу України (а.с.58, 61).

Також, позивач визнає факти несвоєчасної сплати таких платежів.

Позивач не погоджується з розміром застосованої штрафної санкції, яка визначена відповідачем за порушення, вчинене протягом 1095 днів повторно 50%, а втретє і більше - 75% простроченої суми, оскільки всі випадки прострочення сплати вказаних зобов`язань позивачем виявлені в межах однієї перевірки та позивача не було притягнуто до відповідальності контролюючим органом раніше протягом 1095 днів за подібні правопорушення.

Отже, спірним питанням є визначення факту повторності вчинення податкового правопорушення у розумінні статті 127 ПК України, положення якої застосовано судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин, та, відповідно, вирішення правомірності застосування до Позивача штрафних санкцій у розмірі 50% та 75% за змістом санкції цієї статті.

Суд зазанчає, що сстаттею 127 ПК України (чинною на час спірних правовідносин у цій справі) було встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не відповідно до часу затримки такої несплати (як передбачено статтею 126 Податкового кодексу України), а залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу.

Кожний встановлений контролюючим органом факт несплати податку до або під час виплати доходу є податковим правопорушенням.

Кваліфікуючою ознакою податкового правопорушення є повторність вчинення відповідного діяння, яке встановлюється у разі вчинення особою кількох правопорушень.

Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Розмір штрафних санкцій визначається з урахуванням кількості допущених податкових правопорушень, незалежно від того, що виявлено такі порушення контролюючим органом може бути в межах однієї перевірки.

Такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 січня 2020 року у справі №820/11382/15.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі № 802/538/16-а, від 11 серпня 2021 року у справі № 640/18945/18.

Щодо посилання апелянта на наявність підстав для звільнення від відповідальності на підставі пункту 111.4 статті 111 ПК України, суд зазначає наступне.

Принцип дії нормативно-правового акта в часі, який закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, передбачає, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99).

Відповідно до вимог абзацу 3 пункту 1 розділу ІІ Прикінцеві положення Законом № 466-ІХ від 16.01.2020 зміни до статті 111 набирають чинності з 01.01.2021, тобто, на час прийняття оскаржених податкових повідомлень - рішень від 18.12.2020 № 0 та № 0, вказані норми не набрали чинності, отже відповідач не мав можливості застосувати таку норму.

Щодо посилання апелента на дію вказаної норми на час розгляду відповідачем скарги позивача на оскаржувані податкові повідомлення-рішення, суд зазначає, що відповідач за наслідками розгляду скарги перевіряє обґрунтованість прийнятих податкових повідомлень рішень та їх відповідність вимогам законодавства чинним на час виникнення правовідносин. Отже, зазначене не може спростовувати обґрунтованість застосування штрафних санкцій у відповідності до норм чинних на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень.

Ураховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновком суду першої інстацнії, що відповідачем на підставі статті 127 Податкового кодексу України правомірно застосовано до позивача штраф у розмірі 50% та 75%, виходячи з кількості допущених порушень протягом періоду, який перевірявся

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності податкових повідомленнях-рішеннях від 18.12.2020 № 0 та № 0.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 18.12.2020 №000090711 судом встановлені такі обставини.

Згідно пп.133.1.1, п.133.1 ст.133 ПК України, платниками податку - резидентами є: суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Суб`єкти господарювання - юридичні особи, що обрали спрощену систему оподаткування, є платниками податку при виплаті доходів (прибутків) нерезиденту із джерелом їх походження з України в порядку, визначеному пунктом 141.4 статті 141 цього Кодексу. При цьому платники єдиного податку четвертої групи не є платниками податку при виплаті доходів, визначених абзацами четвертим - шостим підпункту 14.1.49 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Суб`єкти господарювання - юридичні особи, що обрали спрощену систему оподаткування, є платниками податку при отриманні скоригованого прибутку контрольованої іноземної компанії, що оподатковується в порядку, визначеному статтею 39-2 та цим розділом.

Відповідно до пп.134.1.1, п.134.1 ст.134 ПК України, Об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період перевищує сорок мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

Для платників податку, визначених підпунктом 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу, не є об`єктом оподаткування прибуток із джерелом походження за межами України.

За результатами перевірки податку на прибуток за період з 01.01.2017 по 18.11.2020 встановлено заниження на загальну суму 34435 грн, у тому числі: за 2017 рік у сумі 9521 грн, за 2018 рік у сумі 10193 грн, за 2019 рік у сумі 14721 грн.

Апелянт не оспорює розмір визначеного зобов`язання та факти невірного нарахування ним амортизації основних засобів за 2017-2019 роки, а також наявності в нього такого об`єкту нерухомості, яка зазначена в акті перевірки як вбудований магазин перероблений із квартири АДРЕСА_1 (будівля від. ломб. № 4 м. Лисичанськ. - первісна вартість 150511 грн).

Апелянт зазначає, що відповідачем здійсненна перевірка об`єкту, який не зазначений у Наказі № 1300, а саме відповідачем були використані дані оборотно-сальдових відомостей по рахунку № 10, журналів ордерів і відомостей по рахунку 13 3нос (амортизація) бухгалтерського обліку необоротних активів відносно - будівлі від.ломбард № 4 м. Лисичанськ.

Суд щодо вказаних обставин наступне.

В акті перевірки відображено, що ПТ "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД № 1" відповідно до наданих до перевірки витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.06.2010 р., 01.07.2010 р., свідоцтва на право власності вбудованого магазину від 15.10.2002 р. №688, свідоцтва на право власності серія НОМЕР_1 від 20.12.2004 р., свідоцтва на право власності від 27.01.2011 р., та інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 232621909, №232622253, №232622510, №232623345 від 16.11.2020 р., мало у власності наступні будівлі, споруди, тощо: вбудований магазин перероблений із квартири АДРЕСА_1 (адреса реєстрації ПТ МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА ЛОМБАРД № 1), нежитлове приміщення, вбудоване (ломбард), загальною площею 50 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення, загальною площею 31,2 кв.м., розташоване за адресою:Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, пр.-т Гвардійський, 6.19/77 ( філія №3).

Зазначені об`єкти у регістрах бухгалтерському обліку ПТ "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД № 1" (журнали-ордери і відомості по рахункам №10 Основні засоби та №13 Знос (амортизація) необоротних активів) відображено наступним чином: будівля від.ломб.№ 4 м. Лисичанськ - первісна вартість 150511 грн., будівля філія №3 м. Сєвєродонецьк - первісна вартість 35523 грн., будівля філія №2 м. Рубіжне - первісна вартість 25458 грн.

В акті перевірки зазначено, що інформація стосовно основних фондів ПТ МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА ЛОМБАРД № 1, відображена в акті перевірки згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства, а саме: оборотно сальдових-відомостей по рахунку №10 та №13.

При цьому, позивач не спростував аргументи відповідача, що саме така назва вказаного об`єкта міститься в бухгалтерських документах позивача. Позивач не заперечує свого права власності на цей об`єкт та належність його до основних засобів товариства. Також, позивач не надав оборотно-сальдових відомостей по рахунку №10 та №13 для спростування таких обставин.

Також, згідно з засновницьким документами ПТ Маєвський, Маєвська Ломбард №1: Положення про відділення №4 повного товариства Маєвський, Запорожченко Ломбард Баярд, що затверджене зборами його учасників протокол №4 від 10.11.2008, а також протоколу №7 загальних зборів учасників повного товариства Маєвський, Запорожченко Ломбард Баярд від 27.08.2010, відділення №4 повного товариства Маєвський, Запорожченко Ломбард Баярд мало статус відособленого структурного підрозділу товариства без статусу юридичної особи та знаходилось за адресою: м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 293, потім ПТ Маєвський, Запорожченко Ломбард Баярд було реорганізовано за рішенням засновників в ПТ "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД № 1" (а.с.186-193)

Отже, відповідно до пп. 133.1.1 п.133.1 ст.133 ПК України, перевірка правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток здійснювалась щодо юридичної особи - ПТ "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД № 1", а не окремо її відокремлених підрозділів.

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 18.12.2020 №000090711.

Що посилання апелянта на порушення строків розгляду скарги ДПС України, суд звертає увагу на ті обставини, що позивач дії ДПС України щодо розгляду його скарги не оскаржив.

Крім того, згідно з п.56.9 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може, прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї етапі, але не більше 60 календарних днів, та лисьмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї етапі. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Згідно з вимогами п. 52-8 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України (далі - ПК України) тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених, зокрема, статтею 56 ПК України (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 ПК України.

Отже, норма п. 52-8 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України виключає можливість застосування будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 ПК України.

Таким чином суд першої інстацнії дійшов вірного висновку, що неприйняття рішення щодо зупинення строків розгляду скарги протягом дії карантину є правомірним через зупинення строків розгляду скарг в період карантину в силу закону.

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Повного товариства "Маєвський, Маєвська "Ломбард № 1" на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 р. у справі № 360/1141/21 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 р. у справі № 360/1141/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 03 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач Е.Г.Казначеєв

Судді І.В. Сіваченко

Г.М. Міронова