Справа № 640/17103/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Київ № 640/17103/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта актив груп" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій.

Адвокат Папазова Г.А. звернулася до суду в інтересах ТОВ "Дельта актив груп" з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 23.05.2018 №8867 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Дельта актив груп".

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва: від 16.09.2019 - відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, установлено строки для подання заяв по суті та доказів; від 05.05.2020 - замінено відповідача - Головне управління ДФС у м. Києва (ідентифікаційний код 39439980), на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267); від 29.10.2021 - замінено відповідача - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267), на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011); від 29.10.2021 - залишено без розгляду позов у частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у м. Києві щодо проведення перевірки на підставі наказу від 23.05.2018 №8867.

Підставами позову визначено: прийняття оскаржуваного наказу без урахування тієї обставини, що платник податків не отримував відповідний запит контролюючого органу, тому не міг надати відповідні документи; проведення контролюючим органом перевірки без належного повідомлення платника податків та без дотримання вимог, установлених статтею 78 Податкового Кодексу України (ПК України).

Представником відповідача подано відзив про невизнання позову. Підставами заперечень зазначено проведення перевірки відповідно до пункту 78.5 статті 78, пункту 81.1 статті 81 ПК України, оскільки наказ про проведення перевірки та повідомлення вручено представнику ТОВ "Дельта актив груп" за довіреністю Щербі Сергію Миколайовичу. За твердженням представника, позивач звернувся до адміністративного суду з пропущенням шестимісячного строку, встановлено частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), оскільки позов подано до суду після прийняття наказу та вчинення посадовими особами контролюючого органу дій з проведення перевірки.

Представником позивача подано відповідь на відзив, у якому підтримано підстави позову, заперечено доводи відповідача щодо подання позову до адміністративного суду з пропуском строку. Подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Судом відмовлено в задоволенні заяви адвоката про проведення судового засідання на підставі пункту 2 частини шостої статті 262 КАС України та з урахуванням відсутності обґрунтування необхідності призначення відкритого судового засідання.

Розглянувши заяви по суті, дослідивши письмові докази, суд установив.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у м. Києві "Про призначення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Дельта актив груп" (код 40437756) згідно з пунктом 1 частини другої статті 351 Митного кодексу України (МК України) провести документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ "Дельта актив груп" вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів під час митного оформлення товару "природний газ …" за митними деклараціями від 05.032018 №UA903010/2018/003351, від 05.032018 №UA903010/2018/003352, від 13.032018 №UA903010/2018/003699, від 13.032018 №UA903010/2018/003700" тривалістю 15 робочих днів з 04.06.2018 по 22.06.2018 у ГУ ДФС у м. Києві за адресою: місто Київ, провулок Політехнічний, 5-А. Підставою перевірки вказано доповідну записку Департаменту аудиту від 18.05.2018 №3325/26-15-14-06-06-17.

У повідомленні від 25.05.2018 №151/26-15-14-06-06 зазначено, що на підставі пункту 1 частини другої статті 351 МК України, наказу ГУ ДФС у м. Києві від 23.05.2018 №8867, мала проводитись з 04.06.2018 по 22.06.2018 документальна невиїзна перевірка.

Повідомлення містить розписку про його отримання С.М. Щербою як представником ТОВ "Дельта актив груп".

Головним управлінням ДФС у м. Києві складено акт від 09.07.2018 №908/26-15-14-06-06/40437756 "Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта актив груп" (код 40437756) вимог законодавства України з питань державної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти врахування та сплати митних платежів під час митного оформлення товару "газ природний …" за митними деклараціями від 05.032018 №UA903010/2018/003351, від 05.032018 №UA903010/2018/003352, від 13.032018 №UA903010/2018/003699, від 13.032018 №UA903010/2018/003700".

В акті вказано про проведення перевірки, зокрема, згідно з наказом ГУ ДФС у м. Києві від 23.05.2018 №8867, з 04.06.2018 по 22.06.2018.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Дельта актив груп" вимог частин четвертої та десятої статті 260, частини другої статті 263, пунктів 1, 4, 5 частини першої статті 266 МК України, статті 190 ПК України, в результаті чого знижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на суму 78.906.522,23 грн.

Акт підписано уповноваженою особою ОСОБА_1 10.07.2018 без заперечень.

До позову додано довіреність від 13.01.2018 видану ТОВ "Дельта актив груп" в особі директора громадянина Французької Республіки ОСОБА_2 , якою уповноважено Щербу Сергія Миколайовича представляти інтереси товариства в усіх без винятку установа, на підприємствах, в організаціях незалежно від їх організаційно-правової форми та підпорядкування (в тому числі, в органах ДФС). Представнику надано право, в тому числі, подавати, отримувати та підписувати необхідні документи, заяви, довідки в податкові органи, вести від імені довірителя справи в усіх державних органах, здійснювати будь-які інші дії в інтересах товариства, які можуть бути необхідними у зв`язку зі здійсненням представництва за довіреністю.

Довіреність видана без права передоручення, строком на три роки, дійсна до тридцятого січня дві тисячі двадцять першого року, посвідчена приватним нотаріусом А.П.Петріцькою.

Представником позивача додано договір від 30.01.2018, укладений між ТОВ "Дельта актив груп" (замовник) та фізичною особою ОСОБА_3 (виконавець), відповідно до якого виконавець на за завданням замовника повинен був здійснювати консультаційне обслуговування (пункт 1), що підтверджується актом наданих послуг (пункт 4).

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Доказів для призначення документальної невиїзної перевірки на підставі наведеної норми відповідачем не надано, пояснень з цього приводу в заявах по суті не наведено, клопотань не заявлено. Не надано до суду також і доповідну записку Департаменту аудиту від 18.05.2018 №3325/26-15-14-06-06-17, яка зазначена в оскаржуваному наказі як підстава для прийняття цього наказу.

Щодо доводу позивача про недоведення до відома платника податку запиту складеного відповідно до статті 78 та надісланого в порядку визначеному статтею 42 ПК України, то суд зазначає, що перевірка призначена на підставі пункту 1 частини другої статті 351 МК України, в оскаржуваному наказі відсутня інформація про надсилання позивачу запиту та ненадання відповіді на такий запит. Позивачем до позову запиту контролюючого органу про надання інформації не додано.

Згідно з абзацом другим пункту 78.4 ПК України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Підставами позову визначено невручення позивачу оскаржуваного наказу про проведення документальної невиїзної перевірки.

Статтею 42 ПК України встановлено: документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2); у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абзац шостий пункту 42.4).

Доказів, надіслання, вручення, невручення поштового відправлення з оскаржуваним наказом відповідачем або вручення представнику платника податків оскаржуваного наказу не надано. Представник відповідача відповідних аргументів у заявах по суті не навів, клопотань з цього приводу не заявив.

Представник відповідача, вказуючи на пропущення позивачем строку звернення до суду, навів постанову Верховного Суду від 21.02.2020 в адміністративній справі №826/17123/18, відповідно до якої судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду висловила правову позицію:

про відступ від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе, а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 справа №804/1113/16, від 24.05.2019 року справа №826/16221/15, від 03.10.2019 справа №820/850/16, від 16.10.2019 справа №820/11291/15, від 22.11.2019 справа №815/4392/15, тощо;

про формулювання правового висновку, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства;

у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Верховний Суд дотримується наведеної практики (наприклад, постанова від 19.10.2021 справа №620/2584/19).

З урахуванням зазначеної судової практики Верховного Суду, зважаючи на те, що позивач оскаржує наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 23.05.2018 №8867 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Дельта актив груп", на підставі якого проведено документальну невиїзну перевірку та складено акт від 09.07.2018 №908/26-15-14-06-06/40437756, тобто наказ як акт індивідуальної дії вичерпав свою дію застосуванням, беручи до уваги, що скасування наказу не призведе до відновлення порушеного права позивача щодо визначення йому грошового зобов`язання чи штрафних санкцій, відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивачем невірно обрано спосіб захисту.

При цьому суд зауважує, що за наведеною правовою позицію Верховного Суду, протиправність наказу з проведення контрольного заходу як підстава для визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками перевірки, може бути визначена в позовній заяві щодо вирішення спору з визнання протиправним такого рішення та його скасування.

Представником відповідача заявлено клопотання про залишення позову без розгляду внаслідок пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 залишено без розгляду позов в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ДФС у м. Києві щодо проведення перевірки на підставі наказу від 23.05.2018 №8867, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з такою вимогою.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, як уже вказувалось судом, за змістом статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Таких доказів суду не надано, у заявах по суті не зазначено, що контролюючим органом вчинялись відповідні дії.

Судом установлено, що в повідомленні від 25.05.2018 №151/26-15-14-06-06 йдеться про проведення документальної невиїзної перевірки на підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 23.05.2018 №8867 з 04.06.2018 по 22.06.2018. В акті від 09.07.2018 №908/26-15-14-06-06/40437756 також зазначено про проведення перевірки згідно з наказом ГУ ДФС у м. Києві від 23.05.2018 №8867, з 04.06.2018 по 22.06.2018. Повідомлення та акт вручені представнику платника податків ОСОБА_3 .

На думку суду, позивач міг дізнатись про існування оскаржуваного наказу після отримання вказаних повідомлення та акту. Однак, суд погоджується з доводами представника позивача, що ТОВ Дельта актив груп", не отримавши у встановленому статтею 42 ПК України порядку наказу не могла достеменно знати про його зміст, підстави його прийняття. Також суд ураховує, що позивач реалізував своє право на звернення до суду з позовом про оскарження наказу про проведення перевірки в межах строку для оскарження податкових повідомлень-рішень (1095 днів за загальним правилом).

З огляду на викладене, враховуючи недобросовісну поведінку суб`єкта владних повноважень щодо виконання вимог ПК України з надіслання наказу на перевірку, суд вважає необґрунтованим клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в частині оскарження наказу від 23.05.2018 №8867 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Дельта актив груп".

Водночас суд відхиляє доводи представника позивача, відповідно до яких повідомлення від 25.05.2018 №151/26-15-14-06-06 та акт від 09.07.2018 №908/26-15-14-06-06/40437756 отримані не уповноваженою ТОВ "Дельта актив груп".

Судом установлено, що згідно з нотаріальною довіреністю від 13.01.2018, виданою ТОВ "Дельта актив груп" в особі директора громадянина Французької Республіки ОСОБА_2 , уповноважено Щербу Сергія Миколайовича представляти інтереси товариства в усіх без винятку установах, на підприємствах, в організаціях незалежно від їх організаційно-правової форми та підпорядкування (в тому числі, в органах ДФС). Представнику надано право, в тому числі, подавати, отримувати та підписувати необхідні документи, заяви, довідки в податкові органи, здійснювати будь-які інші дії в інтересах товариства, які можуть бути необхідними у зв`язку зі здійсненням представництва за довіреністю.

На думку суду, наведених повноважень достатньо для отримання ОСОБА_3 повідомлення від 25.05.2018 №151/26-15-14-06-06 та акту від 09.07.2018 №908/26-15-14-06-06/40437756 як представником ТОВ "Дельта актив груп".

Та обставина, що ОСОБА_3 не був працівником товариства не звужує його повноважень за довіреністю та не спростовує наведений висновок суду.

Позивачем сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в розмірі 3842,00 грн. (квитанція від 06,09.2019 №22571773).

В ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 про залишення позову без розгляд в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ДФС у м. Києві щодо проведення перевірки на підставі наказу від 23.05.2018 №8867, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу та присудження судових витрат за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 1921,00 грн.

Оскільки в позові відмовлено повністю, то судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. за одну вимогу немайнового характеру про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 23.05.2018 №8867 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Дельта актив груп" розподілу та присудженню також не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта актив груп" (ідентифікаційний код 40437756, місцезнаходження: 01133, місто Київ, провулок Лабораторний, будинок 1).

Відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011, місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.А. Донець