Справа № 580/3394/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року справа № 580/3394/21

18 годин 27 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря судового засідання Осадчого В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/3394/21

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [позивач особисто, представник позивача адвокат Міщенко С.В. на підставі ордеру, договору]

до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (вул. Шеремета Руслана, 98-А, с. Піщане, Золотоніський район, Черкаська область, 19723, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача не прибув]

третя особа: СТОВ «Агрофірма «Маяк» (с. Піщане, Золотоніський район, Черкаська область, 19723, ) [представник не прибув]

про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії, прийняв ухвалу.

28.05.2021 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, з урахуванням уточненої позовної, поданої у порядку усунення недоліків 15.06.2021 вх. 21642/21 (а.с.106-124), 30.06.2021 вх.№23725/21 (а.с.128-136) просить:

- скасувати як протиправне рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 15.03.2021 № 6-7/VIII «Про затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах»;

- скасувати як протиправне рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 14.05.2021 № 9-96/VIII «Про затвердження проекту землеустрою відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки»;

- скасувати як протиправне рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 14.05.2021 № 9-221/VIII «Про розгляд заяви ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Піщанську сільську раду Золотоніського району Черкаської області, прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0537 загальною площею 1,7985 га.

Ухвалою від 02.06.2021 позовну заяву залишено без руху (не надано докази сплати судового збору та уповноваження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звертатись до суду з позовами від імені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ).

Судом з ЄДРСР та бази діловодства суду встановлено, що у справі №580/3546/21 (ЄДРСР 97488400) у позові ОСОБА_3 просить: визнати протиправним та скасувати рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області () VIII скликання 9 сесія № 9-220/VIII від 14 травня 2021 року про розгляд заяви ОСОБА_3 , як таке що суперечить Конституції України, Закону та порушує права і інтереси позивача; зобов`язати Піщанську сільську раду Золотоніського району Черкаської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0536 загальною площею 1,7985 га та передачі її у власність ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; визнати протиправним та скасувати рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області () VIII скликання 9 сесії № 9-95/VIII від 14.05.2021 «Про затвердження проекту землеустрою відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки»; скасувати проведену на підставі рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області () VIII скликання 9 сесія № 9-95/VIII від 14 травня 2021 року «Про затвердження проекту землеустрою відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки зміну цільового призначення на « 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0536; зобов`язати Піщанську сільську раду Золотоніського району Черкаської області () виключити з Переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону, затвердженого рішенням рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області VIII скликання 6 сесія № 6-7/VIII від 15.03.2021 «Про затвердження Переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону» земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0536; зобов`язати Піщанську сільську раду Золотоніського району Черкаської області () не пізніше 30 днів з дня набрання законної сили законної сили рішенням суду у даній справі подати до суду звіт про виконання судового рішення. 07.06.2021 ухвалою (суддя Гаврилюк В.О.) позовна заява ОСОБА_3 залишена без руху.

Під час вирішення клопотання про залучення третіх осіб ( ОСОБА_3 та інших) за заявою (клопотанням) адвоката (а.с.137-140) суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для залучення (а.с.168-169 ЄДРСР 98143583). Ухвалою (ЄДРСР 98304321) було продовжено строк підготовчого провадження у зв`язку із карантинними обмеженнями та бажанням позивача особисто брати участь у розгляді справи (а.с.171). До участі у справі залучено (а.с.239) третю особу СТОВ «Агрофірма «Маяк» як переможця земельних торгів у формі аукціону щодо права оренди земельної ділянки :03:002:0537 площею 1,7985 га.

Ухвалою від 04.06.2021 у справі №580/3394/21 (ЄДРСР 97436183) відмовлено повністю у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (а.с.92-102).

У обґрунтуванні позовних вимог (а.с.128-136) зазначено, що ОСОБА_1 звернувся 24.01.2020 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та за наказом від 24.02.2020 отримав дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у адміністративних межах Шабельниківської сільської ради орієнтовно 2 га для ведення особистого селянського господарства) сільськогосподарського призначення державної власності у власність, замовив проект землеустрою (земельна ділянка 8,9926 га з кадастровим номером :03:002:0501 було розподіленою між різними фізичними особами з присвоєнням кадастрових номерів :03:002:0534, :03:002:0536, :03:002:0537, :03:002:0538, :03:002:0539). Оскільки протягом грудня 2020-січня 2021 року Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області передало із державної власності Піщанська сільська рада прийняла (об`єднана територіальна громада з урахуванням адміністративної реформи ввійшло село Шабельники) у комунальну власність усі земельні ділянки з масиву :03:002:0501, то наказ про затвердження проекту землеустрою не приймався. Позивач 30.12.2020 подав заяву до Піщанської сільської ради про затвердження проекту землеустрою. Без прийняття рішення листом повідомлено, що станом на дату відповіді земельна ділянка у комунальній власності не перебуває. 09.03.2021 Піщанська сільська рада зареєструвала право власності (інформація ДЗК) на земельну ділянку :03:002:0537, проте не розглянула відповідно до законодавства заяву позивача і не прийняла рішення з огляду на повідомлення від 12.02.2021 №191/02-34, проте 15.03 2021 Піщанська сільська рада Золотоніського району Черкаської області ухвалила протиправне (на думку позивача) рішення № 6-7/VIII «Про затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах» і у додатку №1 включена ділянка :03:002:0537, що мав намір отримати у власність позивач, який виготовив і подавав на затвердження «проект землеустрою», тому відповідач «був позбавлений права продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) права оренди даної земельної ділянки комунальної власності для сінокосіння. 22.03.2021 ОСОБА_1 повторно звернувся (позаяк лист від 12.02.2021 не є рішенням ради) до відповідача про затвердження проекта землеустрою, проте на сесіях 15 та 25 березня 2021 року заява позивача не розглядалася. На 9 сесії VIII скликання Піщанська сільська рада Золотоніського району Черкаської області прийняла рішення №9-221/ VIII про відмову у затвердженні ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1.7985 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Шабельниківської сільської ради (за межами населеного пункту) Золотоніського району Черкаської області з кадастровим номером :03:002:0537, так як ділянка включена до переліку ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону, хоча у відповідача була інформація про те, що ОСОБА_1 претендує саме на цю ділянку і є розроблений проект землеустрою. Позивач зазначає, що копії рішень отримав після скарги і використання послуг адвоката. Відповідач порушив строки розгляду заяв позивача, не оприлюднював проекти власних рішень для обговорення, здійснив перешкоду у реалізації прав позивача шляхом незадоволення заяви, що не включалась для розгляду порядку денного за наявного дозволу на розробку проекта відповідного органу у порушення процедур ухвалення колегіальних рішень та статті 186-1 Земельного кодексу України 25.10.2001 № 2768-III (далі Кодекс № 2768). Представником позивача подано до суду витяг з ДЗК з 09.03.2021 земельна ділянка :03:002:0537 площею 1.7986 га (у заявах від 30.12.2020, 22.03.2021 позивача 1.7985 га а.с.141-142 т.1) станом на 24.10.2021 зареєстрована з цільовим призначенням 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва як земля сільськогосподарського призначення за власником Піщанською сільською радою (а.с.37, а.с.48 т.2). Позивач і представник позивача просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач відзив на позов до суду не надав. Сільський голова просив (а.с.200) відкласти розгляд справи у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні представника відповідача (підтвердні документи не надав). Представник відповідача у судові засідання не прибув.

Третя особа без самостійних вимог на боці відповідача сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю у поясненнях (а.с.212-214 т.1, а.с.3-11 т.2) зазначає, що задоволення позовних вимог позивача прямо порушить майнові права на нерухоме майно СТОВ «Агрофірми «Маяк», позаяк наявний і чинний договір оренди землі від 22.07.2021 №346 укладений з переможцем земельних торгів у формі аукціону лот №69196 з продажу органом місцевого самоврядування права оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського призначення (пасовища), що знаходиться в адміністративних межах Піщанської сільської ради кадастровий номер :03:002:0537. Відповідно до протоколу земельних торгів №2 СТОВ «Агрофірмою «Маяк» як переможцем запропоновано найбільшу ціну. Позивач звертався і отримав дозвіл за наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаської області від 24.02.2020 №23-1959/14-20-СГ на розроблення проекта землеустрою з відведення земельної ділянки із земель державної власності, проте дозвіл на розроблення проекта землеустрою з відведення земельної ділянки із земель комунальної власності позивач не отримував. Отримання дозволу на розробку проекта землеустрою про відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання у власність/користування об`єкта нерухомого майна. Твердження позивача про безпідставність включення на підставі рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 15.03.2021 № 6-7/VIII «Про затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах» до переліку земельних ділянок ділянки з кадастровим номером :03:002:0537 є безпідставним, позаяк продаж відбувається за окремими лотами і земельні ділянки, що включені до переліку, що виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися у заставу, надаватися у користування до завершення торгів. Аналогічний висновок сформовано Верховним Судом у постановах у справах №815/3059/17, №823/1120/16, №420/914/19,№823/1267/16, №620/1058/19, №815/7279/16.

Вважаючи акти відповідача протиправними, позивач звернувся до суду і просив їх скасувати, зобов`язати поновити порушене майнове право (очікування) позивача та спонукати Піщанську сільську раду прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0537 загальною площею 1,7985 га.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та третьою особою аргументи і докази щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити повністю з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відповідно до заяви від 24.01.2020, проте у наказі від 27.01.2020 №М-899/0/94-20 за наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 24.02.2020 №23-1959/14-20-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою» надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність (орієнтовно 2га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства код КВ ЦПЗ секція А, підрозділ 01.03), що розташована в адмінмежах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту. Відповідно до заяви (додатки: проект землеустрою, витяг з ДЗК) від 10.12.2020 (вх М-15697/0/94-20 від 14.12.2020) позивач просив Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області затвердити «проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 8,9926 га громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки державної власності».

Судом встановлено, що відповідно до заяви від 30.12.2020 (вх.05.02.2021) Манжула звернувся до Піщанської сільської ради, яка не надавала дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земель комунальної власності про затвердження «проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер :03:002:0537 загальною площею 1,7985 га у власність для ведення особистого селянського господарства розташована в адміністративних межах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області» без додатків (а.с.62 т.1). Під час повторного звернення позивач 22.03.2021 надав у додаток до заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0537 площею 1,7985 га для ведення особистого селянського господарства розташована в адміністративних межах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, де у додатках до заяви надано один примірник проекту землеустрою і витяг з ДЗК про земельну ділянку. Відповідач на заяву від 05.02.2021 без додатків повідомив 12.02.2021 №191102-34, що сільська рада має право повноваження приймати рішення щодо земель, що перебувають у комунальній власності «на даний час земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0537 не перебуває у комунальній власності власності Піщанської сільської ради».

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі Кодекс № 2768), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частин 2, 3 статті 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, що б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Статтею 121 Кодексу № 2768 встановлено, що кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» вирішено утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення, а також установлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються (абзац третій пункту 1, пункт 5 постанови). Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, згідно з підпунктом 31 пункту 4 якого Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі Держгеокадастр) наділена повноваженнями розпоряджатись землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи. Згідно із підпунктом 7, 9 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінрегіону і Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання. Підпунктом 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333 (далі Положення № 333) Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством. Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що відповідача було наділено повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Кодексу № 2768. Відповідно до частини 6 статті 118 Кодексу № 2768 громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з частиною 7 статті 118 Кодексу 2768 відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Кодексом № 2768 визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118, 123 Кодексу № 2768. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17 (ЄДРСР 72532460) та від 17.02.2021 у справі 820/5218/17 (ЄДРСР 94938322). Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області на час виникнення спірних правовідносин є спеціально уповноваженим органом на розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення. Віце-прем`єр-міністром - Міністром регіонального розвитку будівництва та житлово - комунального господарства України надано доручення від 08.10.2014 №37732/0/1-14 про обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні. На виконання зазначеного доручення, Держземагентством України прийнято наказ від 15.10.2014 № 328 «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014», зокрема рішення колегії Держземагентства України № 2/1 «Про обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», про запровадження з 15.10.2014 врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності. Рішенням колегії №2/1 (далі Рішення № 2/1) передбачено обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою, і у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною 7 статті 118 та частиною 3 статті 123 Кодексу № 2768 у задоволенні відповідного клопотання може бути відмовлено. У пункті 2.4 Рішення № 2/1 зазначено, що у разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, що суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин. Законною підставою відмови заявнику можуть бути лише мотивовані заперечення органу місцевого самоврядування, що передбачені законом (частина 7 статті 118 Кодексу № 2768) та надійшли у десятиденний строк.

Судом встановлено, що у наказі (а.с.17 т.1) не йдеться про розгляд відповідною радою питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою, заяви позивача від 27.01.2020 та/або оскарження (внесення виправлення щодо дати заяви ОСОБА_1 ) наказу матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13.12.2016 у справі № 815/5987/14 (ЄДРСР 63749413) та Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17 (ЄДРСР 72532460).

У частині 7 статті 118 Кодексу № 2768 наведено альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу. Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту. Частиною 9 статті 118 Кодексу № 2768 зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її надання.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України (частина 1 статті 77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що на час прийняття оскаржуваного рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 15.03.2021 № 6-7/VIII «Про затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах» позивач не надав відповідачеві жодних додатків (графічних матеріалів, документації) до заяви від 30.12.2020 (вх.05.02.2021).

Згідно із п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280) питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, проте заява від 30.12.2020 (вх.05.02.2021) без надання документації і без доказів належності бажаної для позивача земельної ділянки до земель комунальної власності об`єктивно не є тими документами з питань землеустрою, що повинні були вирішуватись під час пленарного засідання ради. Частинами 1 та 2 ст.59 Закону №280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Орган місцевого самоврядування наділений виключними повноваженнями щодо вирішення питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність із земель комунальної власності.

Оскільки суб`єкт владних повноважень, уповноважений на передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність, отримавши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зобов`язаний прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або ж про відмову у передачі земельної ділянки у власність, залишення клопотання без розгляду, то перевіривши дії відповідача щодо результатів розгляду заяви від 30.12.2020 (вх.05.02.2021) до якої не надано додатків, суд не встановив порушення майнового права позивача.

Частиною 6 ст.79-1 ЗК України встановлено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі відповідної технічної документації із землеустрою. Технічна документація із землеустрою сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування (ст.1 Закону України від 22.05.2003 №858-IV «Про землеустрій» (далі Закон №858). Згідно з абзацом першим ст.25 Закону України №858-IV документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

У постанові Верховного Суду 27.11.2019 у справі № 671/464/17 зазначено, що дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність чи користування. Однак надання дозволу дає особі правомірні, небезпідставні сподівання та очікування, що після розробки проекту землеустрою земельну ділянку їй може бути надано, якщо для цього не буде законних перешкод. Земельний кодекс України, зокрема статті 116-118, не визначають порядку дій компетентного органу у разі подання кількома особами клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність однієї і тієї ж земельної ділянки.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 123 ЗК України передбачено, що рішення про надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. На підставі ч.4 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Повторна заява від 22.03.2021 (вх.№17 від 22.03.2021) з додатками (а.с.141) примірником проекту землеустрою і витягом з ДЗК надійшла після ухвалення спірного рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 15.03.2021 № 6-7/VIII «Про затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах», тому майнове право позивача не могло бути порушеним під час ухвалення колегіального рішення в інтересах громади щодо ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах. Суд дійшов висновку, що належить відмовити позивачеві у задоволенні вимоги про скасування рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 15.03.2021 № 6-7/VIII «Про затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах».

ВС у справі № 688/2908/16-ц аналізував підходи у подібних правовідносинах: надання органом місцевого самоврядування чи органом державної влади дозволу на розробку проекту землеустрою двом окремим особам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки, є таким, що суперечить вимогам законодавства, та сприяє позбавлення одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки. Тому права (інтереси) позивача, який раніше звернувся за дозволом на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (користування) порушені, оскільки надання дозволу дає особі правомірні, небезпідставні сподівання та очікування, що після розробки проекту землеустрою земельну ділянку їй може бути надано, якщо для цього не буде законних перешкод; тримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність (користування) і тому права (інтереси) позивача, який раніше отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (користування) не порушені, та передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яка вирішила (92137264): якщо земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, а право власності на неї зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то положення статті 123 ЗК України та статті 7 Закону України «Про фермерське господарство», якими передбачено одержання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження, не підлягають застосуванню (п.65); розробка проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження хоча й здійснюється заявником з метою отримання земельної ділянки в користування, однак вчиняється саме в інтересах територіальної громади чи держави з метою формування такої земельної ділянки, тому в разі неотримання в користування такої земельної ділянки особа, яка понесла витрати на розробку та погодження проєкту землеустрою, за умови формування земельної ділянки, може претендувати на відшкодування здійснених витрат (п.67). Частина друга статті 134 ЗК України у чинній редакції (зі змінами, внесеними Законом України від 18.02.2016 № 1012-VIII «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів») не передбачає можливості передачі земельних ділянок для ведення фермерського господарства поза процедурою земельних торгів (п.70). За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності в оренду (п.80) - право оренди такої земельної ділянки підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянув справу № 909/243/18, в якій акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». ВС зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Неналежний спосіб захисту є самостійною підставою для відмови в позові в будьяких правовідносинах, ВП ВС у справі № 522/1528/15ц розмежувала превентивний та ефективний способи захисту. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (Верховний Суд у справі № 1340/4630/18 ЄДРСР 83647809).

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла би необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Olsson проти Швеції від 24.03.1988, № 10465/83) запорукою правильного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не виявлено.

Позивач у зв`язку із розробкою проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та з огляду на понесені витрати для його затвердження, що вчинені в інтересах територіальної громади чи держави з метою формування такої земельної ділянки, зважаючи на неотримання в користування такої сформованої земельної ділянки може претендувати на відшкодування здійснених витрат, проте такої вимоги за матеріалами справи не встановлено.

ВС у справі 15.05.2019 №825/1496/17 (ЄДРСР 82119034) зазначив: правомірність рішення органу місцевого самоврядування не є предметом оскарження в цій справі, правомірність реалізації якої не має перевірятися в межах цієї справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянув справу № 909/243/18, в якій акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Верховний Суд у справі № 910/9028/19 зазначив: передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Частина перша статті 134 Земельного кодексу України (в названій редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (п.7.10).

Згідно з ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу. Земельні торги проводяться відповідно до договору між організатором земельних торгів та виконавцем земельних торгів за рахунок коштів, що сплачуються організатором як винагорода виконавцю, та реєстраційних внесків учасників торгів. Стартовий розмір річної орендної плати встановлюється організатором торгів (п. е ч. 4 ст. 136 Земельного кодексу України), а розмір орендної плати під час укладення договору оренди на конкурсних засадах не встановлюється та не регулюється, а визначається за результатами аукціону та становить найвищу плату за користування земельною ділянкою, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

У постанові Верховного Суду у справі №802/1539/17 зазначено: проект документації землеустрою і проект технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними видами документації із землеустрою.

Судом встановлено, що земельна ділянка є сформованою площею 1,7986 га. Суд відхиляє як непереконливі доводи представника позивача про те, що спору про право немає з тих підстав, що договір оренди земельної ділянки не зареєстрований в реєстрі, позаяк учасниками не надано доказів про визнання недійсним договору оренди землі та/або проведених публічних торгів.

Законом України 18.05.2021 № 1444-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо продажу земельних ділянок та набуття права користування ними через електронні аукціони» передбачено: протокол про результати земельних торгів та договір, що укладається за результатами проведення земельних торгів (крім договору купівлі-продажу земельної ділянки), підписуються за допомогою кваліфікованого електронного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги». Для проведення земельних торгів організатор земельних торгів укладає з оператором електронного майданчика, підключеного до електронної торгової системи, договір про організацію та проведення земельних торгів. Земельні торги проводяться відповідно до договору між організатором земельних торгів та оператором електронного майданчика. Організатором земельних торгів є: у разі укладення договору оренди земельної ділянки - особа, яка відповідно до закону може виступати орендодавцем такої земельної ділянки; у разі укладення договору суперфіцію або емфітевзису - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, або особа, якій належить право емфітевзису, суперфіцію.

Судом встановлено, що третя особа була учасником (брали участь три учасника) торгів за лотом №69196 щодо права оренди земельної ділянки (а.с.233 т.1) і уклала з відповідачем договір від 22.07.2021 №346 (а.с.227-232 т.1) на підставі протоколу земельних торгів.

Сторонами не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, що суд зобов`язаний оцінити, вирішуючи спір по суті.

Суд дійшов висновку, що за результатом оцінених доказів та згідно з аналізом змісту правового регулювання спірних відносин підстав для визнання протиправними скасування рішень Піщанської сільської ради від 15.03.2021 № 6-7/VIII «Про затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах» (стосовно наявної у переліку ділянки площею 1,7986 га), від 14.05.2021 № 9-96/VIII «Про затвердження проекту землеустрою відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки», від 14.05.2021 № 9-221/VIII «Про розгляд заяви ОСОБА_1 » не встановлено, як і протиправних дій чи бездіяльності з боку відповідача під час розгляду заяви без додатків від 30.12.2020 (вх.05.02.2021) так і заяви з додатками від 22.03.2021 за наявного рішення ради від 15.03.2021 № 6-7/VIII, позаяк оскаржувані постанови відповідають критеріям правомірності, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, тому у задоволенні похідної вимоги про зобов`язання Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0537 загальною площею 1,7985 га.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем до адміністративного позову додано доказ сплати судового збору завірена належним чином копія платіжного доручення у сумі 908 грн та заяву про подання доказів щодо стягнення витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення позовних вимог. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 5, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ];

відповідач: Піщанська сільська рада Золотоніського району Черкаської області [вул. Шеремета Руслана, 98-А, с. Піщане, Золотоніський район, Черкаська область, 19723, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

третя особа: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк»» / СТОВ «Агрофірма «Маяк» [с. Піщане, Золотоніський район, Черкаська область, 19723, ].

Повне судове рішення складено 01.11.2021

Суддя Л.В. Трофімова