Справа № 420/3127/21
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3127/21
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року (суддя Корой С.М., м. Одеса, повний текст рішення складений 17 травня 2021 р.) по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 09.02.2021 року ВП №63408797 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову від 09.02.2021 року ВП №63408797 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області було відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та неправильне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 по справі №420/5584/20, яке набрало законної сили 13.10.2020, ОСОБА_1 13.10.2020 проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2018 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення та з 05.03.2019 у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2020 становить 9234,00 грн.. Інформація про виконання рішення по справі №420/5584/20 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень. Апелянт стверджує, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.01.2018 по 31.10.2020 в сумі 59 802,42 грн. буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Судом першої інстанції справа була розглянута в порядку письмового провадження з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 268, 269, 271, 272, 287 КАС України.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року по справі №420/5584/20 судом задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % сум грошового забезпечення на 70 % сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року виходячи з основного розміру пенсії 90 % грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

Вказане рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року по справі №420/5584/20 набрало законної сили 13.10.2020 року та 19.10.2020 року судом виданий виконавчий лист №420/5584/20.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою щодо виконання рішення суду по справі №420/5584/20 (а.с. 42).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.10.2020 року за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №420/5584/20 від 19.10.2020 року відкрито виконавче провадження за №63408797 (а.с. 44).

Згідно з п. 2 вказаної постанови боржнику ГУ ПФУ в Одеській області встановлено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Також старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 27.10.2020 року прийнято постанову №63408797 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн. (а.с. 45-зворотні бік, 46) та постанову №63408797 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 47).

16.11.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області направило відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління Юстиції в Одеській області лист про виконання рішення (а.с. 48), в якому вказано, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 по справі №420/5584/20, яке набрало законної сили 13.10.2020, ОСОБА_1 13.10.2020 проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2018 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення та з 05.03.2019 у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2020 становить 9234,00 грн.

Таким чином, вказано у листі, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.01.2018 по 31.10.2020 в сумі 59802,42 грн. буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

У листі зазначено, що інформація про виконання рішення по справі №420/5584/20 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень.

Разом із вказаним листом позивачем було надано копії відповідних перерахунків та розрахунків на доплату (а.с. 49-50), а також витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (а.с. 53-зворотній бік).

09.02.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову ВП №63408797 про накладення штрафу, якою за невиконання без поважних причин в повному обсязі рішення суду застосовано до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у сумі 5100,00 грн. (а.с. 51-зворотній бік, 52).

Згідно з п. 2 вказаної постанови боржнику ГУ ПФУ в Одеській області встановлено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Вважаючи постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.02.2021 року ВП№63408797 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні цього позову суд першої інстанції вважав, що оскільки рішення суду боржником в повному обсязі не виконано без поважних причин і доказів, що підтверджують його виконання, не надано, головним державним виконавцем правомірно винесена постанова про накладення штрафу, яка повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими для виконання. Аналогічні положення закріплені в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» і в процесуальному законодавстві України.

Законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як, зокрема, постанови судів у адміністративних справах.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1-3 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, тобто встановленого 10-деного строку на виконання рішення суду, повинен особисто перевірити виконання рішення боржником.

Згідно зі ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, підставою для застосування до боржника відповідальності, передбаченої статтею 75 Закону №1404-VIII, є невиконання ним рішення суду без поважних причин, встановлене державним виконавцем.

Поважними, у розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 року по справі №0840/3476/18, від 19.09.2019 року по справі №686/22631/17

Як вбачається з матеріалів справи, на час прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови ним було встановлено, що рішення суду від 11.09.2020 року у справі №420/5587/20 не виконано боржником (ГУ ПФУ в Одеській області), а саме: не здійснена виплата пенсійної заборгованості. Вказане підтверджується листом ГУ ПФУ в Одеській області від 09.11.2020 року за вих. №1500-0424-5/87629 Про виконання рішення (а.с. 15).

Щодо наявності поважної причини невиконання рішення суду в повному обсязі колегія суддів зауважує, що на момент надання позивачем інформації державному виконавцю 17.02.2021 року про виконання рішення пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року, якою було затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - Постанова № 649), вже втратили чинність на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року у справі №640/5248/19, яка набрала законної сили 22.07.2020 року.

В матеріалах справи наявний Витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, з якого вбачається, що інформація по рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року по справі №420/5584/20 внесена до вказаного Реєстру рішень. Проте даний витяг сформовано позивачем 20.02.2021 року, вже після визнання нечинною Постанови №649 (а.с. 11).

Таким чином, наявні у справі докази підтверджують внесення позивачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року у справі №420/5584/20 до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, вже після втрати чинності відповідним Порядком, що був затверджений Постановою №649.

Тому, колегія суддів вважає, що після втрати чинності Постанови №649 внесення рішення суду до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, не є належним підтвердженням вчинення позивачем усіх можливих та залежних від нього дій для виконання судового рішення. У такому випадку позивач зобов`язаний надавати державному виконавцю докази, які достеменно підтверджують невиконання рішення суду з поважних причин, зокрема, через відсутність коштів. Проте таких доказів позивач державному виконавцю не надав.

Повна відсутність інформації у державного виконавця щодо обсягу коштів, які надішли на виконання судових рішень, обсягу коштів, які сплачені позивачем стягувачам в порядку черговості надходження судових рішень, що набрали законної сили, свідчить про непрозорість процесу задоволення позивачем вимог стягувачів у виконавчих провадженнях та робить неможливим для державного виконавця оцінити поважність причини невиконання судового рішення в конкретному виконавчому провадженні №63408797. При цьому обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та переконливі докази наявності такої поважної причини.

При цьому позивач не надав суду, як і державному виконавцю, доказів поважності причини невиконання у повному обсязі рішення суду від 11.09.2020 року по справі №420/5584/20.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що невиконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області в частині невиплати боргу за період з 01 січня 2018 року по 31.10.2020 р. у розмірі 59802,42 грн. відбулося без поважних причин.

За таких обставин постанова від 09.02.2021 року про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №63408797 є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів не приймає доводи апелянта про відсутність коштів на сплату заборгованості, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно положень ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсію включається в поняття "майно" в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Концепція «майна» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (щодо прийнятності заяви у справі Broniowski v. Poland, заява № 31443/96, пункт 98, «Сук проти України», заява № 10972/05, пункт 22).

Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається ЄСПЛ не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту "законних очікувань" (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Одним з головних чинників реалізації покладеного на адміністративні суди завдання та ефективного захисту є безумовне виконання судових рішень. Саме виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №420/5584/20 від 11.09.2020 року на Пенсійний фонд покладено обов`язок здійснити нарахування та забезпечити виплату недоплаченого розміру пенсії, що не було здійснено боржником.

Наявність у третьої особи права на отримання відповідних виплат встановлена рішенням Одеського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили, і це право не може бути скасоване/обмежено з підстав відсутності фінансування такого виду виплат з державного бюджету чи наявністю процедури такої виплати.

Станом на момент розгляду даної справи позивачем не надано доказів, які б підтверджували виплату третій особі заборгованості на виконання рішення суду по справі №420/5584/20, а саме лише нарахування такої заборгованості по пенсії не є належним доказом виконання рішення суду.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем дій, спрямованих на здійснення відповідної виплати, в тому числі, доведення до компетентних органів, наділених право на виділення коштів по сплаті заборгованість з виплати пенсії третій особі, інформації про рішення суду по справі №420/5584/20.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов