Справа № 560/940/21
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/940/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

02 листопада 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням періодів навчання на підготовчому відділенні у Львівському політехнічному інституті з 01.12.1977 р. по 31.08.1978 р., проходження військових зборів з 01.07.1983 р. по 30.09.1983 р. у Львівському політехнічному інституті та періоду відпустки з 01.10.1983 р. по 31.10.1983 р.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періодів навчання, проходження військових зборів та відпустки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди:

- навчання на підготовчому відділенні у Львівському політехнічному інституті з 01.12.1977 р. по 31.08.1978 р.;

- проходження військових зборів з 01.07.1983 р. по 30.09.1983 р. у Львівському політехнічному інституті;

- відпустки за рахунок підприємства з 01.10.1983 р. по 31.10.1983 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 01.12.2020 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням страхового стажу, зарахованого та перерахованого згідно із цим рішенням суду.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн. за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачем не враховано до загального стажу позивача період перебування на підготовчих курсах та на підготовчому відділені при вищому навчальному закладі не є навчанням у вищому навчальному закладі, а тому не зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 з 01.08.2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058.

10.12.2020 позивач звернувся до Головного управління із заявою про зарахування до страхового стажу періодів навчання на підготовчих курсах у інституті, проходження військових зборів у збройних силах та періоду відпустки за жовтень 1983 р. надавши:

- витяг з наказу від 30.11.1977 року №1884а-4-01 Національного університету «Львівська Політехника», відповідно до якого позивач був зарахований з 1 грудня 1977 р. слухачем підготовчого відділення;

- витяг з наказу від 19.02.1977 року №2040-4-02/12 Національного університету «Львівська Політехника» про зарахування стипендії в період з 1 грудня 1977 до 31 серпня 1978;

- архівну довідку від 05.02.2020 року № 69-43-75 Національного університету «Львівська Політехника» на підставі книги наказів за 1977-1983 рр., згідно із якою з 01.12.1977 ОСОБА_1 зарахований слухачем підготовчого відділення з виплатою стипендії, з 01.09.1978 р. зарахований студентом денної форми навчання, з 30.06.1983 р. відрахований з інституту у зв`язку із закінченням теоретичного курсу та скеруванням на військові збори з виплатою стипендії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом № 6740-6013/В-03/8-2200/20 від 28.12.2020 повідомило про відмову у зарахуванні до страхового стажу вказаних періодів та періоду відпустки протягом жовтня 1983 року.

Згідно частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом №1058-IV; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

У відповідності до статті 1 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону №1058-V страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-V страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України «про пенсійне забезпечення» (далі - Закон 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту «е» статті 3 Закону №1788-XII, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти.

Відповідно до пункту «д» частини третьої статті 56 вищевказаного Закону до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до записів трудової книжки позивача, навчався на підготовчому відділенні інженерно-економічного факультету Львівського політехнічного інституту у період з 01.12.1977 р. по 31.08.1978 р. та отримував стипендію, а також був зарахований студентом першого курсу, що підтверджується записами трудової книжки №3 від 31.08.1978 року та №4 від 26.07.1978 року та іншими доказами. Як видно з диплому серії НОМЕР_1 від 24.06.1983 р. позивач закінчив повний курс навчання у Львівському політехнічному інституті за спеціальністю економіка та організація будівництва і 17.06.1983 року йому присвоєна кваліфікація інженера - економіста.

На момент навчання позивача «Порядок визначення трудового стажу», який давав право на пенсію за віком регулювався Постановою Кабінету Міністрів СРСР «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» від 03.08.1972 № 590 (далі - Порядок №590).

Згідно підпункту «і» пункту 109 Порядку №590 встановлено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.

Підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені у відповідності до Постанови ЦК КПРС та Ради Міністрів УРСР «Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах» та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08 жовтня 1969 року №573» від 20.08.1969 № 681.

Вказаними нормативно-правовими актами було передбачено, що: 1) при організації підготовчих відділень передбачається проведення учбових занять по денній, вечірній та заочній формах навчання; створення відділень при наявності не менше 100 слухачів, які навчаються з відривом і без відриву від виробництва; строк навчання з відривом від виробництва - 8 місяців, без відриву від виробництва - 10 місяців (п.2 зазначених нормативних актів); 2) на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв`язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій (п.3 зазначених нормативних актів). 3) слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 5 та 10 відповідно), при яких організовані підготовчі відділення.

Крім цього, відповідно до вищевказаних нормативно-правових документів було розроблено та затверджено «Положення про підготовче відділення при вищому навчальному ..закладі» (Накази Міністерства вищої та середньої освіти СРСР від 26.09.1969 №712, 17.05.1971 №394; 31.05.1974 №468 та 14.07.1987 №504), згідно з яким: а) час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу (пункт 21); в) особам зарахованим на підготовче відділення видається квиток слухача, на слухачів підготовчого відділення поширюються права та обов`язки, встановлені для студентів вищого навчального закладу.

Враховуючи те, за нормами законодавства, що діяло у 1971-1978 роках, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, час навчання позивача на підготовчому відділенні за денною формою навчання не переривав трудового стажу, а тому суд дійшов висновку, що такий підлягає зарахуванню до трудового стажу.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність відмови відповідача включити в страховий стаж період навчання на підготовчому відділенні інженерно-економічного факультету Львівського політехнічного інституту.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними покликання апелянта на те, що період навчання на підготовчому відділенні не зараховується до страхового стажу, оскільки за нормами законодавства, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу.

Відповідно до частини 1, 4 статті 11 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу проводиться у вищих військових навчальних закладах та у військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. Військова підготовка за програмою підготовки офіцерів запасу включається до навчальних планів вищого навчального закладу як окрема навчальна дисципліна. Програми військової підготовки розробляються згідно з вимогами кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу за відповідною військово-обліковою спеціальністю. Порядок розроблення та затвердження кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу та програм військової підготовки офіцерів запасу визначається Міністерством оборони України.

Як передбачено пунктами 13, 15, 17, 19 Порядку проведення військової підготовки студентів вищих навчальних закладів за програмою підготовки офіцерів запасу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 лютого 2012 року №48 військова підготовка здійснюється у формі навчальних занять, самостійної роботи студентів, практичної підготовки, навчального збору, контрольних заходів. Громадяни, які мають ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли теоретичний і практичний курс навчання з військової підготовки у відповідному військовому навчальному підрозділі чи вищому військовому навчальному закладі та комплексні практичні заняття з вивчення курсу первинної військово-професійної підготовки, залучаються до проходження навчального збору, передбаченого програмою військової підготовки. Навчальний збір організовується після закінчення навчання у військовому навчальному підрозділі чи вищому військовому навчальному закладі у поточному році або за рахунок часу, відведеного на канікулярну відпустку здобувачів вищої освіти. Під час навчального збору на громадян поширюються права та обов`язки, встановлені актами законодавства для військовозобов`язаних, призваних на збори. Навчальний збір проводиться у військових частинах (на кораблях) або у вищих військових навчальних закладах (військових інститутах), які мають відповідну матеріально-технічну базу для проведення практичного навчання. Порядок призову і направлення студентів та інших осіб на навчальний збір, проходження перед початком навчального збору медичного огляду визначається Міноборони разом з Генеральним штабом Збройних Сил. Згідно з пунктом 19 Порядку №48 навчальний збір завершується складенням студентами та іншими особами екзамену.

Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції про організацію військової підготовки громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу яка затверджена спільним наказом Міністерства оборони України та Міністерством освіти і науки України від 14.12.2015 №719/1289, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за №1678/28123, військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу (далі - військова підготовка) на добровільних засадах проходять громадяни, які мають або здобувають ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, придатні до військової служби за станом здоров`я та морально-діловими якостями. Військова підготовка проводиться у військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів (далі - ВНП) або у вищих військових навчальних закладах (далі - ВВНЗ).

Як передбачено, пунктом 1 Розділу ІІІ вказаної вище Інструкції №719/1289 військова підготовка громадян організовується і проводиться згідно з вимогами Закону України "Про вищу освіту", Порядку проведення військової підготовки громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 лютого 2012 року №48(зі змінами), та цієї Інструкції. Військова підготовка включається до освітніх (освітньо-професійних чи освітньо-наукових) програм підготовки та навчальних планів вищого навчального закладу, здобувачі вищої освіти якого проходять військову підготовку як окрему навчальну дисципліну, і складається з теоретичного і практичного курсів військової підготовки у військовому навчальному підрозділі або у вищому військовому навчальному закладі, комплексних практичних занять з вивчення курсу первинної військово-професійної підготовки на базі військових частин або навчальних центрів вищих військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів) та навчального збору.

Пунктами 1-4, 11 Розділу ІV Інструкції №719/1289 передбачено, що громадяни, які мають або здобувають ступінь вищої освіти не нижче бакалавра та пройшли теоретичний і практичний курси навчання з військової підготовки у відповідному ВНП або ВВНЗ, залучаються до проходження передбаченого програмою військової підготовки навчального збору. Навчальний збір проводиться у військових частинах (на кораблях) або у ВВНЗ (військових інститутах), які мають відповідну польову навчально-матеріальну базу для проведення практичного навчання. Проведення навчального збору є завершальним етапом військової підготовки громадян. На навчальному зборі вдосконалюються командирські та методичні навички громадян, отримані ними під час засвоєння програми військової підготовки у ВНП (ВВНЗ), виконуються вправи зі стрільб, водіння військової (бойової) техніки та вирішуються інші практичні завдання. На період проходження навчального збору на громадян, які проходять військову підготовку, поширюються всі права та обов`язки військовозобов`язаних згідно з законодавством. Громадяни, які проходять військову підготовку, під час збору іменуються солдатами, а ті з них, які проходять або пройшли раніше військову службу в Збройних Силах України i мають військові звання, - за їх військовими званнями.

Як передбачено пунктом 10 Розділу V Інструкції №719/1289 громадянам України, які здобули вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністра оборони України підлягають призову для проходження військової служби осіб офіцерського складу або за їх бажанням можуть бути прийняті на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

Частиною 6 статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу передбачено, що одним із видів військової служби є: військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів) навчання.

Відтак з врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмовляючи позивачу в перерахунку його пенсії, з урахуванням періоду проходження навчальних зборів з військової підготовки з 01.07.1983 по 30.09.1983, відповідач діяв всупереч нормам чинного законодавства.

Щодо перебування позивача у відпусці після закінчення навчального закладу, як молодого спеціаліста з 01.10.1983 по 31.10.1983 суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про персональний розподіл молодих спеціалістів, які закінчили вищі і середні спеціальні навчальні заклади СРСР, затвердженого наказом Міністерства вищої і середньої освіти СРСР від 18.03.1968 року №220 молодим спеціалістам, яких було направлено на роботу після закінчення навчального закладу, надавалася місячна відпустка. На час відпустки молодому спеціалісту у відповідності до постанови ЦВК РНК від 16.09.1930 року №44/411 та роз`яснень НКП СРСР від 21.06.1933 року №75 виплачувалась допомога в розмірі місячної стипендії за рахунок підприємства (установи, організації), до якої направлявся молодий фахівець. Заробітна плата за час відпустки не виплачувалась, за винятком тих випускників, які направлялись на роботу до районів Крайньої півночі (наказ Міністерства вищої і середньої спеціальної освіти від 13.01.1969 року №30). Названі вище нормативно - правові документи дають право зараховувати до трудового стажу період між датою закінчення навчального закладу та датою зарахування на відповідну посаду.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що періоди навчання на підготовчому відділенні у Львівському політехнічному інституті з 01.12.1977 р. по 31.08.1978 р., проходження військових зборів з 01.07.1983 р. по 30.09.1983 р. у Львівському політехнічному інституті та період з 01.10.1983 р. по 31.10.1983 р. належним чином підтверджені первинними документами - дипломом, військовим квитком та записами трудової книжки, отже їх необхідно врахувати позивачу до страхового стажу, провівши перерахунок пенсії з 01.12.2020 року.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.