Справа № 149/669/21
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 149/669/21

Головуючий у 1-й інстанції: Павлюк О.О.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

03 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бень Я.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Городівського А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Гоменюка Павла Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до сержанта поліції СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Гоменюка Павла Володимировича, в якому просив скасувати постанову серії БАБ № 952705 від 19.03.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26.08.2021 залишено позовну заяву без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень - без змін.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року витребувано з Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області адміністративну справу №149/669/21.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач та його представник просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26.08.2021 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 19.03.2021 під час несення служби сержантом поліції СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Гоменюком П.В. було зупинено автомобіль ГАЗ 24 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який при зміні напрямку руху не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку.

ОСОБА_1 було повідомлено про причини зупинки та згідно з п.2.4 ПДР запропоновано надати для перевірки документи, визначені в п.2.1 ПДР, на що він погодився і надав посвідчення водія, документ про реєстрацію т/з та поліс ОСЦПВ.

Під час перевірки відомостей в базі даних було встановлено, що позивач, відповідно до постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13.09.2019, був позбавлений права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим відповідачем винесено постанову серії БАБ №952705 від 19.03.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн.

Позивач, вважаючи постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги та правомірності винесення оскаржуваної постанови серії БАБ №952705 від 19.03.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 статтею 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, приписами ч. 2 статті 317-1 КУпАП чітко встановлено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на певний строк після набрання законної сили відповідного рішення суду про позбавлення цього права.

Так, з матеріалів слідує, що постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у справі №149/1762/19 від 13.09.2019 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 16.10.2019 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У даному випадку річний строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами слід обраховувати з 16.10.2019, тобто з дати винесення постанови Вінницького апеляційного суду.

Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами з 16.10.2019 по 16.10.2020.

Разом з тим, оскаржувана постанова серії БАБ952705, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП була складена відповідачем 19.03.2021, тобто після спливу річного терміну позбавлення його права керування транспортними засобами.

Колегія суддів зауважує, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП виражається саме у формі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Однак, з матеріалів справи встановлено, що строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами закінчився 16.10.2020.

Відтак, колегія суддів зазначає, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності, оскільки на момент винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами закінчився.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про правомірність винесення оскаржуваної постанови серії БАБ № 952705 від 19.03.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП.

Пункт 1 частини 1 статті 247 КУпАП зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови серії БАБ №952705 від 19.03.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Гоменюка Павла Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 952705 від 19.03.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1135(одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.