Справа № 280/8918/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 листопада 2021 року Справа № 280/8918/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринов Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 )

до ОРІХІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У ПОЛОГІВСЬКОМУ РАЙОНІ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ДНІПРО) (Україна, 70500, Запорізька обл., Оріхівський р-н, місто Оріхів, ВУЛИЦЯ ЗАПОРІЗЬКА, будинок 59, )

про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивачі) до ОРІХІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У ПОЛОГІВСЬКОМУ РАЙОНІ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ДНІПРО) (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №65624015 від 25 серпня 2021 року про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 1700.00 грн.

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, в зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 20 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а судове засідання призначено на 02 листопада 2021 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що державному виконавцю позивач неодноразово письмово пояснювала, що діти категорично не бажають бачитися з батьком та спілкуватися з ним через вчинення домашнього насилля. У випадку забезпечення з її боку примусового побачення дітей з батьком (в тому числі й засобами Інтернет - зв`язку), вона діє всупереч їх волі, що безумовно, завдасть шкоди їх фізичному та психологічному здоров`ю. Позивач вказує, що нею неодноразово заявлялося клопотання про залучення до участі у виконавчому провадженні №65624015 органу опіки та піклування - служби у справах Дітей Оріхівської міської ради та заслуховування думки дітей з приводу побачень з їх батьком. Вважає, що за умови негативного відношення дітей до біологічного батька через вчинення ним домашнього насильства їх категорична відмова від побачень (в тому числі й засобами Інтернет-зв`язку), не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин. Просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

29 жовтня 2021 року від позивача до суду надійшло клопотання, відповідно до якого просить суд розглядати справу за її відсутності.

Представник ОРІХІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У ПОЛОГІВСЬКОМУ РАЙОНІ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ДНІПРО) до суду не прибув, 01 листопада 2021 року до суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

Разом з тим, 01 листопада 2021 року від представника відповідача до суд надійшов відзив на позовну заяву (вх.№62751), відповідно до якого зазначає, що виконавчий документ, за яким відкрито виконавче провадження № 65624015, виданий на примусове виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2020 року у справі № 334/8619/18, яке залишено без змін Запорізьким апеляційним судом 02 лютого 2021 року та, відповідно, цього ж дня набрало чинності. Згідно змісту зазначеного судового рішення, отриманого з Єдиного державного реєстру судових рішень, саме такий спосіб участі стягувача у спілкуванні з дітьми визначений судом з урахуванням насамперед інтересів дітей, позиції служби у справах дітей, бажання батька систематично спілкуватися з дітьми, позицію матері дітей та встановлені обставини щодо вчинення позивачем домашнього насильства, вікових особливостей дітей, ставлення дітей до батька та наявність між ними на теперішній час психоемоційних перешкод у спілкуванні. З наведеного вбачається, що судом досліджувалось питання психоемоційного стану дітей у зв`язку зі спілкуванням з батьком їх (дітей) небажання не є поважною причиною невиконання боржником рішення суду.

Позивач 20 липня 2021 року до суду подала клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглядаючи матеріали справи, судом встановлено наступне.

04 червня 2021 року державним виконавцем ОРІХІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У ПОЛОГІВСЬКОМУ РАЙОНІ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ДНІПРО) прийнято виконавче провадження ВП №65624015 відкрите за виконавчим листом №334/8619/18 виданий 25 травня 2021 року Ленінським районним судом

07 червня 2021 року головним держаним виконавцем ОРІХІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У ПОЛОГІВСЬКОМУ РАЙОНІ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ДНІПРО) на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу №15778, відповідно до якої вимагав забезпечити побачення стягувача з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народженій наступним чином:

- надати можливість Авсар Волкану безперешкодно спілкуватися з дітьми засобами інтернет-зв`язку ввечері кожного дня протягом 20 хвилин, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей;

- надати можливість Авсар Волкану безперешкодно спілкуватися з дітьми під час його перебування у місті Запоріжжі протягом одного тижня один раз на три місяці, - у будні дні з 17-00 години до 19-00 години в присутності матері та за попередньою домовленістю, у вихідні дні протягом чотирьох годин в період часу з 10-00 години до 19-00 години в присутності матері та за попередньою домовленістю, з можливістю вільного пересування по місту Запоріжжя, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей.

Згідно пояснення боржника від 14 червня 2021 року, неможливість забезпечення побачень стягувача з дітьми пов`язане не з перешкодами з боку боржника, а з категоричним небажанням дітей бачитись з батьком через вчинене домашнє насильство.

Також 14 червня 2021 року від боржника надійшло клопотання щодо залучення органів опіки та піклування та заслуховування думки дітей з приводу побачення з їх батьком, у якому також зазначено, що забезпечуючи примусове побачення дітей з батьком, боржник буде діяти всупереч їх волі, що, безумовно, завдасть шкоди їх фізичному та психологічному здоров`я, а також додано копію висновку психолога-психоаналітика від 01 листопада 2019 року № 210.

Згідно пояснення боржника від 17 червня 2021 року, крім причин невиконання рішення, вказаних у поясненні від 14 червня 2021 року, ОСОБА_2 не має можливості виконати рішення суду в частині встановлення щоденного інтернет зв`язку через відсутність технічних засобів, з 14 червня 2021 року її мобільний телефон в результаті падіння прийшов у неробочий стан.

Згідно пояснення боржника від 20 серпня 2021 року причиною невиконання рішення суду є те, що боржник, як мама дітей повинна дбати про здоров`я своїх малолітніх дітей, а враховуючи те, що побачення з батьком можуть завдати шкоди здоров`ю дітей, що об`єктивно підтверджується висновком психолога, вона не має об`єктивної можливості виконати рішення суду. До пояснення додана копія висновку психолога-психоаналітика від 02 серпня 2021 року № 54.

25 серпня 2021 року складено акт про невиконання без поважних причин рішення боржником.

25 серпня 2021 року постановою головного державного виконавця Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №65624015 накладено штраф на ОСОБА_2 у розмірі 1700,00 грн.

Позивач не погоджуючись з прийнятою постановою про накладення штрафу, звернувся до суду з позовною заявою про її скасування.

Перевіряючи правомірність дій державного виконавця стосовно винесення постанови про накладення штрафу №65624015 від 25 серпня 2021 року, судом встановлено наступне.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт перший частини першої статті 3 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою, другою статті 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 вказаного Закону).

Зі змісту статей 63, 75 Закону України Про виконавче провадження вбачається, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Державний виконавець зобов`язаний перед застосуванням штрафних санкцій встановити, зокрема, наявність або відсутність поважності причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

Стаття 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною. Зокрема, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про наявність підстав для застосування примусових заходів до боржника, на якого рішенням суду покладено обов`язок забезпечити побачення стягувача з дітьми, державний виконавець повинен здійснити перевірку виконання боржником цього рішення в порядку, що визначений таким рішенням.

Аналогічні вимоги щодо виконання рішень немайнового характеру визначені у розділі IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі Інструкція №512/5).

Виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону. У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом (пункти 1, 2 розділу IX Інструкції №512/5).

З 02 серпня 2018 року відповідно до пунктів 8, 9 розділу IX Інструкції №512/5 державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону. При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІV Інструкції №512/5 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу, передували акт державного виконавця від 25 серпня 2021 року, яким встановлено, що: «… з дати відкриття виконавчого провадження (01 червня 2021 року) по дату складення нього акту (25 серпня 2021 року) боржником, ОСОБА_2 , не забезпечено безперешкодне спілкування стягувача ОСОБА_5 з дітьми засобами інтернет-зв`язку ввечері кожного дня протягом 20 хвилин, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей. Так, згідно наданої стягувачем через своїх представників інформації ОСОБА_6 вживав заходи щодо спілкування з дітьми шляхом здійснення відео викликів з телефонного номеру НОМЕР_2 13 серпня 2021 року о 20:26, о 20:28; 15 серпня 2021 року о 17:30, 17:32, 16 серпня 2021 року о 18:06, 18:08; 21 серпня 2021 року о 17:23; 24 серпня 2021 року о 19:18; 22 серпня 2021 року о 18:36, які залишились без відповіді, з чого слідує, що боржником, ОСОБА_2 , рішення суду про встановлення побачення стягувача з дітьми шляхом безперешкодного спілкування стягувача. ОСОБА_5 , з дітьми засобами інтернет-зв`язку ввечері кожного дня протягом 20 хвилин, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей не виконується. …».

Також Актом зафіксовано, що дійсно боржником не виконується рішення суду з підстав:

категоричним небажанням дітей бачитись з батьком через вчинене домашнє насильство;

через відсутність технічних засобів, з 14 червня 2021 року її мобільний телефон в результаті падіння прийшов у неробочий стан.

побачення з батьком можуть завдати шкоди здоров`ю дітей, що об`єктивно підтверджується висновком психолога, вона не має об`єктивної можливості виконати рішення суду.

Тобто, боржник не виконує рішення з підстав визначених вище і цього вона не заперечує.

Суд погоджується з представником відповідача та зазначає, що виконавчий документ, за яким відкрито виконавче провадження № 65624015, виданий на примусове виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2020 року у справі № 334/8619/18, яке залишено без змін Запорізьким апеляційним судом 02 лютого 2021 року та, яке набрало законної сили.

Згідно резолютивної частини рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2020 року у справі № 334/8619/18, суд вирішив:

зобов`язати ОСОБА_7 не перешкоджати батькові ОСОБА_8 брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити ОСОБА_8 спосіб участі у спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступним чином:

- надати можливість ОСОБА_8 безперешкодно спілкуватися з дітьми засобами інтернет-зв`язку ввечері кожного дня протягом 20 хвилин, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей;

- надати можливість ОСОБА_8 безперешкодно спілкуватися з дітьми під час його перебування у місті Запоріжжі протягом одного тижня один раз на три місяці, - у будні дні з 17-00 години до 19-00 години в присутності матері та за попередньою домовленістю, у вихідні дні протягом чотирьох годин в період часу з 10-00 години до 19-00 години в присутності матері та за попередньою домовленістю, з можливістю вільного пересування по місту Запоріжжю, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей.

Тобто, саме такий спосіб участі стягувача у спілкуванні з дітьми визначений судом з урахуванням насамперед інтересів дітей, позиції служби у справах дітей, бажання батька систематично спілкуватися з дітьми, позицію матері дітей та встановлені обставини щодо вчинення позивачем домашнього насильства, вікових особливостей дітей, ставлення дітей до батька та наявність між ними на теперішній час психоемоційних перешкод у спілкуванні.

Факт невиконання рішення суду задокументований державним виконавцем у спосіб, що визначений законом - шляхом складання акта про невиконання без поважних причин боржником рішення, як це визначено статтею 64-1 Закону України Про виконавче провадження, розділом IX Інструкції №512/5.

Зауважень чи заперечень стосовно форми та змісту акта державного виконавця позивач у позові не зазначила.

Суд не приймає до уваги твердження позивача оскільки судовим рішення від 12 жовтня 2020 року у справі № 334/8619/18 покладено обов`язок на ОСОБА_1 забезпечити спілкуватися з дітьми батька, засобами інтернет-зв`язку.

Щодо психоемоційного стану дітей, то він досліджувався судом про прийнятті рішення. Державний виконавець при виконанні рішення суду не може ставити під сумніви мотиви суду та вважати досліджені обставини суду хибними.

Перевіряючи рішення від 12 жовтня 2020 року у справі № 334/8619/18 на його законність та обґрунтованість, апеляційний суд Запорізької області зробив висновок у постанові від 02 лютого 2021 року по справі № 22-ц/807/329/21, відповідно до якого вказав, що: «… Колегія суддів вважає, що визначений місцевим судом порядок та спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні дітей є таким, що відповідатиме якнайкращим їх інтересам, їх віковим потребам, та за сумлінного ставлення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення його участі у процесі виховання доньок. …».

Таким чином, визначені позивачем підстави невиконання вимоги державного виконавця, на думку суду є формальними. Доказів, які б свідчили протилежне до суду не надано.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову винесено у межах наданих повноважень та на підставі норм діючого законодавства.

Із системного аналізу вищезазначеного, з урахуванням з`ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд при відкритті провадження у справі звільнив позивача від сплати судового збору, через що розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОРІХІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У ПОЛОГІВСЬКОМУ РАЙОНІ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ДНІПРО) (Україна, 70500, Запорізька обл., Оріхівський р-н, місто Оріхів, ВУЛИЦЯ ЗАПОРІЗЬКА, будинок 59, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 03 листопада 2021 року.

Суддя Д.В. Татаринов