Справа № 620/7587/21
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7587/21 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року (м. Чернігів, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів,-

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_2 № 342 від 30.05.2018 «Про притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності посадових осіб, які винні у незаконному списанні пально-мастильних матеріалів, за результатами проведеного аудиту Північно-Східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту у Військовій частині НОМЕР_1 » в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати пункт 18 наказу військової частини НОМЕР_1 № 877 від 02.08.2018 «Про результати службового розслідування по факту нестачі паливно- мастильних матеріалів, яке рахується за підрозділами військової частини НОМЕР_1 »;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача незаконно утримане грошове забезпечення, стягнуте в рахунок відшкодування нанесених державі збитків згідно наказу № 342 від 30.05.2018, та за пунктом 18 наказу № 877 від 02.08.2018 у розмірі 88 211,01 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів повернуто позивачу.

Суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи невиконання умов ухвали про залишення позовної заяви без руху, позов підлягає поверненню на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини у справі та порушено норми процесуального права. Зокрема, апелянт наголошує, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху було виконано у повному обсязі. Вказує, що строки звернення до суду у цій категорії спорів не застосовуються відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано адміністративний позов до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року вказаний позов залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк з дня отримання даної ухвали суду для усунення недоліки позовної заяви, зокрема, шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви з додержанням вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та її копій для відповідачів; копії наказу військової частини НОМЕР_2 № 342 від 30.05.2018 «Про притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності посадових осіб, які винні у незаконному списанні пально-мастильних матеріалів, за результатами проведеного аудиту Північно-Східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту у Військовій частині НОМЕР_1 »; клопотання про витребування доказів, оформленого у відповідності до вимог статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України та доказів вжиття заходів для отримання у відповідачів документів та доказів відмови у їх наданні; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

05.08.2021 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків до якої додано: уточнений адміністративний позов в трьох екземплярах; копію відповіді на адвокатський запит; висновок Науково-консультативної ради при ВАСУ; копію адвокатського запиту від 22.07.2021.

Суд першої інстанції вказав, що позивачем не в повному обсязі усунуто недоліки, оскільки не подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Враховуючи, що недоліки вищевказаної ухвали не усунуто, позивач у встановлений судом строк не виконав у повному обсязі перелічених в ухвалі вимог, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Пунктом 1 ч. 4 наведеної статті встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для повернення позовної заяви було невиконання процесуальних положень КАС України, а саме: позивачем не в повному обсязі усунуто недоліки, оскільки не подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

При цьому, суд першої інстанції вірно вказав, що посилання позивача в заяві про усунення недоліків на те, що його позов направлений на поновлення трудових прав, зокрема, пов`язаних з порушенням прав і обов`язків щодо оплати праці, тому відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, має право звернутися до суду без обмеження будь-яким строком, є необґрунтованими з огляду на таке.

За приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до вимог частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як слідує з позовної заяви предметом спору є, зокрема, наказ військової частини НОМЕР_2 № 342 від 30.05.2018 «Про притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності посадових осіб, які винні у незаконному списанні пально-мастильних матеріалів, за результатами проведеного аудиту Північно-Східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту у Військовій частині НОМЕР_1 » в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та пункт 18 наказу військової частини НОМЕР_1 № 877 від 02.08.2018 «Про результати службового розслідування по факту нестачі паливно- мастильних матеріалів, яке рахується за підрозділами військової частини НОМЕР_1 ».

Отже, спірні правовідносини стосуються проходження публічної служби, а тому позов може бути подано до суду в місячний строк.

Колегія суддів зазначає, що статтею 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 положення ч. 2 статті 233 КЗпП України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Таким чином, позовна вимога щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача незаконно утримане грошове забезпечення, стягнуте в рахунок відшкодування нанесених державі збитків згідно наказу № 342 від 30.05.2018, та за пунктом 18 наказу № 877 від 02.08.2018 у розмірі 88 211,01 грн є похідною та залежною від інших заявлених вимог, тому застосовувати окремий процесуальний строк для такої вимоги в даному випадку неможливо.

Стаття 44 КАС України передбачає, що особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Необхідно зауважити, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до норм статті 8 КАС України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу.

На переконання колегії суддів апелянтом не наведено підстав, які б продемонстрували існування особливих обставин, які б виправдовували не усунення недоліків позовної заяви.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Колегія суддів зазначає, що згідно довідки військової частин и А1815 №1391 від 07.10.2021 з грошового забезпечення позивача за період з червня 2018 року по 07.10.2021 триває утримання грошових коштів на виконання оскаржуваних наказів. При цьому, обізнаність позивача щодо отримання щомісячного грошового забезпечення у значно меншому розмірі свідчить про те, що останній мав об`єктивну можливість дізнатися про причини такого зменшення та існування оскаржуваних наказів та притягнення його до матеріальної відповідальності. При цьому, грошове забезпечення є регулярною щомісячною виплатою.

Разом із тим, позивач звернувся до суду лише 07.07.2021.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгі»).

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, п. 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, п. 33).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Більше того, поняття «особа повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви є обґрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02.11.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова