Справа № 638/6474/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 р. Справа № 638/6474/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.07.2021 (суддя: Невеніцин Є.В., м. Харків) по справі № 638/6474/21

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції 1 батальйону 3 роти Буренка Дмитра Вікторовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції 1 батальйону 3 роти Буренка Дмитра Вікторовича (далі по тексту відповідач-1), Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту відповідач-2), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 24.04.2021 року серії ЕАН №4116029, складену у відношенні ОСОБА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Також, в позовній заяви ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати судового збору, враховуючи майновий стан.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 06.05.2021 по справі № 638/6474/21 у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора УПП в Сумській області лейтенанта поліції 1 батальйону 3 роти Буренка Дмитра Вікторовича про скасування постанови від 24.04.2021 серії ЕАН №4116029 залишено без руху.

Надано позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали.

02.07.2021 ОСОБА_1 до суду першої інстанції було подано уточнену позовну заяву разом з квитанцією про сплату судового збору.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 06.07.2021 по справі № 638/6474/21 позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора УПП в Сумській області лейтенанта поліції 1 батальйону 3 роти Буренка Дмитра Вікторовича про скасування постанови від 24.04.2021 року серії ЕАН №4116029 повернуто позивачу.

Позивач не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 06.07.2021 по справі № 638/6474/21 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що в обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_1 надав всі докази, які, на його думку, мали підтвердити належним чином незадовільний майновий стан. А також вказує, що ухвала суду не містить правової оцінки тих обставин, які зазначені позивачем в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, а саме, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, оскільки судовий збір, який ОСОБА_1 має сплатити, складає більше 5% доходів останнього за 2020 рік, що підтверджено відповідними довідками, наданими до суду.

Відповідачі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у встановлений судом строк позивачем недоліки позовної заяви не були усунуті.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої цієї ж статті, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху через несплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір», статтею 1 якого унормовано, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що додатком до позовної заяви ОСОБА_1 є довідка про доходи за 2020 рік. Однак, залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надаючи позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви, судом першої інстанції не прийнято зазначений документ на підтвердження майнового стану позивача та зазначено, що суду не надано жодних відомостей про доходи позивача на час подання позовної заяви, зокрема перебування на обліку у центрі зайнятості тощо.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що судом не надана негативна оцінка означеному документу та не враховано, що, згідно положень ч.1 ст. 8 КАС України, умовою для звільнення від сплати судового збору або відстрочення чи розстрочення його сплати є річний дохід позивача за попередній календарний рік.

Таким чином, колегія суддів вважає висновок суду про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового передчасним та таким, що зроблений без належної оцінки, наданих позивачем доказів в його обґрунтування.

При цьому колегія суддів зазначає, що з наданої до матеріалів справи позивачем довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 09.03.2021, слідує, що за період з 1 кварталу по 4 квартал 2020 року ОСОБА_1 отримано дохід в розмірі 5 573,58 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У частині 5 статті 4 Закону України "Про судовий збір", яка відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 підлягає застосуванню при поданні позовів у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, визначено, що ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн.

Таким чином, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 454 грн (0,2*2270=454). Отже, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позову складав 454 грн..

Враховуючи, що розмір судового збору, який має бути сплачено за подання позовної заяви, становив 454 грн., що є більшим, ніж 5 % річного доходу позивача за попередній рік, колегія суддів вважає, що наявні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, а судом помилково повернуто позовну заяву у зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Отже, повернення апеляційної скарги в даному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини свідчать про необхідність надання позивачу можливості захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

З огляду на вищезазначене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, а тому прийняття ухвали про повернення позову ОСОБА_1 є безпідставним.

Оскільки судом першої інстанції прийнято ухвалу з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що остання підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 320, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.07.2021 по справі № 638/6474/21 - скасувати.

Справу № 638/6474/21 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції І батальйону 3 роти Буренка Дмитра Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення направити до Дзержинського районного суду міста Харкова для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова О.В. Присяжнюк