Справа № 620/12168/21
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Непочатих В.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту охорони поліції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту охорони поліції, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту поліції охорони щодо відмови позивачу у зарахуванні періоду служби з 02.11.1993 по 20.11.1993 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей»;
- зобов`язати Департамент поліції охорони внести зміни до наказу № 129о/с від 16.04.2014 про звільнення позивача зі служби, зарахувавши період служби з 02.11.1993 по 20.11.1993 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці та направити відповідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області для здійснення перерахунку пенсії за вислугу років.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2021 дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, шляхом подання до суду: 1) оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 908,00 грн.; 2) заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням інших підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.
На виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2021 позивачем надано: 1) квитанцію про сплату про сплату судового збору в розмірі 908,00 грн.; 2) заяву про поновлення строку звернення до суду.
Заява мотивована тим, що на момент призначення пенсії, крім запису в воєнному квитку, інших підтверджуючих документів про період служби позивача з 02.11.1993 по 20.11.1993 (18 календарних днів) не було. Оскільки усі матеріали про проходження служби знаходилися в матеріалах особової справи в Автономній Республіці Крим, після подій 2014 року неможливо було отримати інформацію про проходження ним служби в органах МВС та армії. І лише у 2020-2021 роках усі документи були отримані позивачем, тому він вважає, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин.
Проте, суд не знаходить підстав для визнання вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, зважаючи на наступне.
За приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
У відповідності до вимог частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Тобто, питання, пов`язані з обчисленням строку звернення до адміністративного суду, його поновленням, а також наслідки пропуску такого строку чітко врегульовано вищевказаними положеннями законодавства.
Окрім цього, частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього ж Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Отже, наведені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.
Питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось й Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.05.2020 у справі № 9901/546/19 висловлено правову позицію про те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
На думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відповідно до копії наказу Департаменту державної служби охорони № 129о/с від 16.04.2014 «По особовому складу» позивача було звільнено зі служби та визначено, що у календарному обчисленні вислуга років позивача станом на 16.04.2014 складає: 21 рік 11 місяців 10 днів, у пільговому - немає.

Отже, про відсутність вислуги років у пільговому обчисленні позивачу було відомо з дня звільнення.

Посилання позивача, що про порушення своїх прав він дізнався лише в лютому-березні 2021 року, суд вважає безпідставними, оскільки як слідує з ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.01.2016 по справі № 825/21/16 (http://reestr.court.gov.ua/Review/54950832) 11.01.2016 позивач вже звертався до суду з адміністративним позовом про неврахування проходження служби у пільговому обчисленні, про скасування наказу від 16.04.2014 № 129о/с в частині підрахунку призначення пенсії у пільговому обчислені з зобов`язанням здійснити перерахунок вислуги років, додавши дні, що обчислюються як пільгові та призначити пенсію за вислугу років.

Також суд вважає безпідставним посилання позивача щодо не можливості отримання документів після подій 2014 року, оскільки архівні довідки Центрального архіву архівного відділу (на Чорноморському флоті) м. Севастополь від 23.09.2013 № 1467, від 28.10.2013 № 1647 стосовно проходження позивачем військової служби направлялися на адресу позивача ще в 2013 році.

Вказане свідчить, що позивач був обізнаний про порушення його прав щодо обрахунку вислуги років, проте з позовною заявою позивач звернувся лише 27.09.2021, тобто із пропуском місячного строку, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначене, вказані позивачем в заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнаються судом неповажними.

Положеннями пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даною позовною заявою без поважних причин, тому позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 122, 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту охорони поліції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.11.2021.

Суддя В.О. Непочатих