Справа № 360/4037/21
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4037/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тихонова І.В.,

при секретарі судового засідання Таращенку Г.А.

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Арусханян Н.Л.,

представника відповідача Матусевич Р.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дій,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач; ГУ НПУ в Луганській області), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати п.1 Наказу №1841 від 02.07.2021 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та вжиття заходів дисціплінарного впливу до окремих працівників поліції Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області" Головного управління Національної поліції у Луганській області про застосування до майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області, дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати Наказ №256 о/с по особовому складу від 05.07.2021 Головного управління Національної поліції у Луганській області про звільнення зі служби в поліції, майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області з 09.07.2021;

- поновити ОСОБА_1 , на службі в Національній поліції на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області з 10.07.2021.

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Луганській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.07.2021 до дня ухвалення судом рішення.

В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначив, що у період з 15.04.2002 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ - УМВС України в Луганській області, а з 07.11.2015 - в лавах Національної поліції.

За час служби неодноразово нагороджувався медалями, грамотами та відзнаками, має статус учасника бойових дій.

08.06.2021 позивач був затриманий працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську на проспекті Перемоги м. Лисичанську.

У подальшому до ГУНП в Луганській області надійшла інформація про те, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №20000115 від 08.06.2021 за ч. 3 ст. 368 КК України позивачу було 16.06.2021 повідомлено про підозру.

Наказом від 16.06.2021 № 234 о/с по особовому складу позивач відстороненій від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування. З вказаним наказом ознайомлений 25.06.2021, про що свідчить підпис та дата зазначена на наказі під час ознайомлення.

Наказом ГУНП в Луганської області № 1841 від 02.07.2021, з яким позивача ознайомили 05.07.2021, який у подальшому був реалізований наказом № 256 о/с від 05.07.2021, на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 Закону України "Про Національну поліцію", які останній вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а звільнення зі служби в поліції незаконним.

Оскаржуваний наказ ГУНП в Луганській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 02.07.2021 № 1841 був прийнятий за результатами проведеного службового розслідування. Зазначив, що результатами службового розслідування та з висновком про результати службового розслідування позивача не ознайомили. Рапортом від 06.07.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою надати для ознайомлення матеріали які були зібрані під час проведення службового розслідування. Відповідач отримав його 09.07.2021 про що свідчить поштовий штамп на повідомленні (Додаток №11). Проте, за станом на теперішній час ніякої письмової відповіді від Відповідача не отримував, таким чином його позбавили права ознайомитися з результатами службового розслідування, а звернення залишилося без задоволення.

В оскаржуваних наказах ГУНП у Луганській області зазначено виключно інформацію з кримінального провадження і відсутні посилання на обставини, встановлені під час службового розслідування. Застосування дисциплінарного стягнення за вчинення дій, що є предметом розслідування у кримінальному провадженні, до винесення вироку, є порушенням презумпції винуватості та порушенням прав позивача.

Зазначив, що на момент завершення службового розслідування існувало лише повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що являє собою припущення органу досудового розслідування з приводу вчинення чи не вчинення такого. Вина чи невинуватість на час службового розслідування і по теперішній час не доведена в установленому законом порядку.

Зі змісту наказу від 02.07.2021 №1841, не встановлено вчинення конкретних дій чи бездіяльності, що містять ознаки дисциплінарного проступку чи свідчать про невиконання службових обов`язків. Наведені в повідомленні про підозру від 16.06.2021 та наказу від 02.07.2021 № 1841 обставини можливої причетності до вчинення протиправних дій, що мають ознаки кримінального правопорушення, не можуть лягати в основу для висновку про наявність в діях дисциплінарного проступку, оскільки такий висновок напряму пов`язаний з необхідністю їх доведення в межах кримінального провадження. Застосування дисциплінарного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях або недоведених фактах.

Зазначив, що в період проходження служби в органах Національної поліції в Луганській області суворо дотримувався службової дисципліни, був вірним Присязі, мужньо і вправно служив, поважав права, честь і гідність людини; утримався від дії, які підривають авторитет Національної поліції України; під час несення служби ніколи не порушував норми Закону України «Про Національну поліцію».

Ухвалою суду від 04.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, визначено дату підготовчого засідання (арк.спр.50-51).

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що 18 серпня 2021 року за вхідним реєстраційним № 27629/2021 подав відзив на позовну заяву позивача, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю (арк.спр.56-72).

В обґрунтування якого вказує, що на виконання ч.7 ст. 15 Статуту наказом МВСУ від 07.11.2018 року № 893, який зареєстровано у МЮУ 28.11.2018 за № 1356/32808 було затверджено «Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України», відповідно до якого наказом ГУНП в Луганській області від 16.06.2021 № 690 було призначено проведення службового розслідування за фактом затримання працівниками Луганського управління ДВБ НПУ та ТУ ДБР, майора поліції ОСОБА_1 , дисципліни окремими працівниками ГУНП в Луганській області, вказаний наказ доведений позивачу під підпис 22.06.2021.

Підставою призначення службового розслідування згідно мотивувальної частини наказу послугував той факт, що 15.06.2021 до ГУНП в Луганській області з відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП надійшла інформація про затримання працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську (далі - ТУ ДБР), на проспекті Перемоги м. Лисичанська Луганської області заступника начальника сектору кримінальної поліції цього ж відділу поліції майора поліції ОСОБА_1 у зв`язку з отриманням ним неправомірної вигоди від особи за не притягнення до кримінальної відповідальності.

02.07.2021 т.в.о. начальника ГУНП ОСОБА_2 був затверджений висновок «Про результати службового розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР.

Зазначив, що підчас проведення службового розслідування дисціплінарна комісія дійшла обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку а саме, особистої недисциплінованості, безвідповідального ставлення до виконання своїх службових обов`язків, порушення вимог ч.3, п.п.1, 2, 3, 4, 6 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п.п.1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 розділу 11 1 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, вимог керівництва НПУ та ГУНИ в Луганській області щодо неухильного дотримання та зміцнення дисципліни і законності, що виразилось у відносинах з громадянином ОСОБА_3 , які не пов`язані з безпосереднім виконанням службових обов`язків під час несення служби, суперечать сутності і призначенню правоохоронних інституцій, підривають авторитет та довіру громадян до поліції, з боку заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Сєвєродонецького РУН ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_1 .

Звернув увагу суду, що в матеріалах службового розслідування містяться пояснення позивача які написані власноруч та датовані 22.06.2021 роком. Зазначений факт спростовує твердження позивача щодо порушення його прав підчас проведення службового розслідування передбачених ст. 18 Статуту.

Щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 , про ознайомлення з матеріалами службового розслідування, зазначив, що вказаний рапорт був розглянутий та останньому за вих. 26.07.2021 № 3063/111/19-2021 було надіслано лист щодо можливості прибуття та ознайомлення з матеріалами службового розслідування.

Доводи позивача стосовно того, що вирок суду про визнання його винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не було вважає необґрунтованими оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.

На підставі викладеного ГУНП в Луганській області при проведенні службового розслідування, вирішенні питання щодо застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення, порядку притягнення до дисциплінарного стягнення та його реалізації діяло виключно на підставі законодавства та у спосіб встановлений нормативно-правовими актами.

Позивач від 16.08.2021 за Вх.№27481/2021 під час підготовчого засідання надав відповідь на відзив представника відповідача (арк.спр.94-96), в якому крім іншого зазначив, що висновок службового розслідування від 02.07.2021 фактично відтворює текст фабули кримінального обвинувачення особи у злочині, передбаченому ч.3 ст.368 КК України, та містить лише опис діяння, яке було предметом кримінального провадження. Ознак будь-якого іншого діяння, яке б підпадало під ознаки дисциплінарного проступку, та мало б наслідком настання дисциплінарної відповідальності, висновок службового розслідування не містить. Також в матеріалах справи є відсутнім рішення суду, яким би позивача було визнано винним у вчиненні такого кримінального правопорушення, що суперечить принципу презумпції невинуватості, передбаченому ч.1 ст.62 Конституції України.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 закрито підготовче провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20 жовтня 2021 року (арк.спр.143-144).

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позивача з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності НПУ, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в НПУ визначено Законом №580-VIII.

Частиною першою статті 3 Закону №580-VIII визначено, що поліція у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №580, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону(ч.1 ст.19 Закону №580).

Згідно ч.2 ст.19 Закону №580-VIII, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом НПУ, що затверджується законом.

Відповідно до п.4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно пункту 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ №1179 від 09.11.2016, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами, поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя, на повагу до гідності, на свободу та особисту недоторканність, недоторканність житла, на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, на свободу світогляду і віросповідання, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, на мирні зібрання, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України, у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків, неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України, виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати, контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку, мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу, дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики, зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно вимог абз. 6 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Відповідно до п. 3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, поліцейський за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Аналізуючи положення Дисциплінарного статуту, суд дійшов висновку, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені, повазі честі і гідності інших осіб та поліцейських, дотриманні норм етичної поведінки.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту серед інших передбачено, що до поліцейських може застосовуватись такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Згідно з частини 1 та 15 статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до статті 17 Дисциплінарного статуту відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку. Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду. Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) у разі вчинення ним корупційного правопорушення або правопорушення, пов`язаного з корупцією, здійснюється відповідно до Закону України "Про запобігання корупції". Поліцейський, якому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання службових обов`язків (посади) в порядку, визначеному законом. На період відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) у поліцейського вилучається службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак, табельна вогнепальна зброя та спеціальні засоби.

Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема, надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи (стаття 18 Дисциплінарного статуту).

За результатами службового розслідування складається висновок, у якому, крім іншого, зазначаються обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, відомості, що характеризують поліцейського, висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (стаття 19 Дисциплінарного статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення службового розслідування позивача стали обставини, що 15.06.2021 0 17:30 в м. Лисичанську Луганської області працівниками ГУ СБУ в Донецькій області та Луганській областях спільно зі слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську в рамках кримінального провадження № 20000115 від 08.06.2021, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України за сприяння працівників Луганського управління ДВБ НП України затримано на гарячому заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №3 (м. Лисичанськ) Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_1 , викладені в доповідній записці т.в.о. начальника ДВБ Луганської області А. Ткачова «Про призначення службового розслідування» (арк.спр.89).

Наказом ГУ НП в Луганській області від 16.06.2021 № 1690 про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії за фактом події, під час якої працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську, було затримано заступника начальника сектору кримінальної поліції ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 , внесення відомостей про вказану подію до ЄРДР, а також можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції ГУНП в Луганській області. Наказ доведений позивачу, про що свідчить його особистий підпис від 22.06.2021 щодо його ознайомлення (арк.спр.88).

Згідно з пунктом 6 частини першої статтею 77 Закону № 580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу (статті 20, 22 Дисциплінарного статуту).

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807.

Позивач у позові посилається на те, що в оскаржуваних наказах ГУНП у Луганській області зазначено виключно інформацію з кримінального провадження і відсутні посилання на обставини, встановлені під час службового розслідування. Застосування дисциплінарного стягнення за вчинення дій, що є предметом розслідування у кримінальному провадженні, до винесення вироку, є порушенням презумпції винуватості та порушенням прав позивача. Зазначив, що з результатами службового розслідування та з висновком про результати службового розслідування позивача не ознайомлено.

Суд наголошує, що категорія корупційних злочинів несе собою серйозний характер та посилену відповідальність за їх вчинення, а відтак особливість їх розгляду потребує посиленого з`ясування всіх обставин з врахуванням вимог спеціального антикорупційного законодавства.

Однак, в основу висновку службового розслідування комісія не покладає факт доведеності вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.

Відповідно до пункту 7 розділу V Порядку передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб, одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи, отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

При розгляду справи у формі письмового провадження за фактом події, під час якої працівниками Луганського управління ДВБ НПУ та ТУ ДБР, затримано заступника начальника сектору кримінальної поліції ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 , внесення відомостей до ЄДР, а також можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Луганській області дисциплінарною комісією складено висновок про результати службового розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР, яким встановлено, що 15.06.2021, приблизно о 18.30, майор поліції ОСОБА_1 , перебуваючи на вихідному дні після добового наряду у цивільному одязі, керуючи автомобілем HYUNDAI TUCSON, д.н. НОМЕР_1 (власниця ОСОБА_1 ), рухався проспектом перемоги в м. Лисичанську Луганської області. В районі торгівельного центру «Кристалл» його автомобіль був зупинений працівниками ТУ ДБР ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях шляхом блокування транспортними засобами, після чого його було затримано.

Під час проведення обшуку автомобілю HYUNDAI TUCSON, д.н. НОМЕР_1 , з його салону працівниками ТУ ДБР було вилучено грошові кошти окремими сумами 10000 та 811 гривень. Також у ОСОБА_1 вилучено його мобільний телефон. Останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В подальшому було отримано інформацію про те, що вищевказані заходи здійснювались працівниками ТУ ДБР в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 20000115 від 08.06.2021, розпочатому за ч. 3 ст. 368 КК України.

16.06.2021 до ГУНП в Луганській області надійшла інформація про повідомлення майору поліції ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З тексту вказаної підозри встановлено, що 06.05.2021 близько 13.00 співробітниками поліції у громадянина ОСОБА_3 було виявлено згорток з невідомою речовиною, після чого останнього було доставлений до відділу поліції № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНИ в Луганській області, де він зустрів раніше йому знайомого заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 якому повідомив, що у нього виявили невідомий згорток, на що останній попрохав після проведення слідчих дій зайти до нього.

06.05.2021 приблизно о 14.00 слідчим відділу поліції № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області у ОСОБА_3 було вилучено згорток з невідомою речовиною білого кольору. За даним фактом відділом поліції № з Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській було розпочато кримінальне провадження № 0000201 від 06.05.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України.

07.05.2021 року ОСОБА_3 зустрівся з заступником начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 , біля магазину «Сільно» розташованого за адресою: м. Лисичанськ, просп. Перемоги, 86, де у власному автомобілі ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_1 про кримінальне провадження розпочате за фактом вилучення у нього невідомої речовини. В цей час у заступника начальника кримінальної поліції відділу поліції № 3 Сєвєродонецького РУП ГУ 111 1 в Луганській області ОСОБА_1 , виник злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_3 , за фактом виявлення у нього невідомої речовини та подальшого не притягнення його до кримінальної відповідальності.

З метою реалізації злочинного умислу 07.05.2021 ОСОБА_1 перебуваючи у автомобілі ОСОБА_3 , почав вимагати у останнього грошові кошти за не притягнення його до кримінальної відповідальності у сумі 10 000 гривень.

07.06.2021 під час зустрічі біля магазину «Сільгіо» за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_3 , що наразі вирішується питання про повідомлення останньому підозри за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України та для не притягнення його до кримінальної відповідальності йому необхідно надати 14.06.2021 року неправомірну вигоду у сумі 10 000грн.

14.06.2021, близько 22.00, ОСОБА_3 зустрівся з заступником начальника кримінальної поліції відділу поліції 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 , де в його автомобілі HYUNDAI TUCSON знову запропонував надати йому неправомірну вигоду у розмірі 10 000 гривень за не притягнення до кримінальної відповідальності.

Перебуваючи у пригніченому психічному стані, ОСОБА_3 вимушено погодився на протиправну вимогу щодо передачі ОСОБА_1 неправомірної вигоди у зазначеній сумі.

15.06.2021, приблизно о 17.51, у телефонній розмові ОСОБА_1 надав вказівку ОСОБА_3 під`їхати до магазину «Сільпо» за адресою АДРЕСА_1 , куди він зараз під`їде. 15.06.2021 приблизно о 17.56 ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_3 , якому надав вказівку сісти у його автомобіль HYUNDAI TUCSON н.з. НОМЕР_1 , який перебував біля будинку 105 по просп. Перемоги в м. Лисичанськ. Сівши до автомобілю ОСОБА_3 за вказівкою заступника начальника кримінальної поліції відділу поліції № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 поклав грошові кошти у сумі 10 000 гривень між переднім водійським та пасажирським сидінням, та при цьому запевнив ОСОБА_3 про не притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Після отримання грошових коштів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 залишив автомобіль, після чого ОСОБА_1 був затриманий працівниками правоохоронних органів (арк.спр.78-86).

Судом встановлено, що під час службового розслідування позивачем надано пояснення від 22.06.2021 щодо обставин за яких він пояснив, що 15.06.2021 він змінився після добового чергування та приблизно о 18.00 разом з дружиною рухався на автомобілі марки HYUNDAI TUCSON н. з. НОМЕР_1 по проспекту Перемоги в м. Лисичанську. За кермом автомобіля перебувала дружина, яка зупинилася біля супермаркету «Сільпо», після чого вийшла з автомобіля та пішла за покупками. Перебуваючи в автомобілі йому зателефонував ОСОБА_4 та запитав де він зараз знаходиться, на що ОСОБА_1 повідомив своє місце знаходження та в цей же час побачив автомобіль ОСОБА_5 - ВАЗ 2110 біло кольору з шашкою «Тахі». В розмові ОСОБА_4 повідомив, що зараз під дійде до автомобіля ОСОБА_1 . Чекаючи вищевказаного, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та покуривши сів за його кермо. В цей час, до вказаного автомобіля підійшов ОСОБА_4 та сів на передне пасажирське сидіння, після чого він відразу дістав грошові кошти та почав їх рахувати, при цьому складував їх між переднім водійським та пасажирським сидіннями.

Вказані подія його розхвилювала, оскільки вона відбувалася дуже швидко, також далося те, що він перебував після добового чергування, та не спав всю ніч, тому не зміг відреагувати на вказану подію. ОСОБА_4 його про щось попрохав, однак останній нічого не зрозумів оскільки все відбувалось дуже швидко. Далі ОСОБА_4 вийшов з автомобіля, та через декілька секунд його авто, з лівого боку, було заблоковано раніше невідомим йому автомобілем. В подальшому з вказаного автомобіля вийшли працівники спецслужб, які його затримали. Як в подальшому стало відомо ОСОБА_1 , його затримали працівники служби безпеки України та державного бюро розслідувань.

Крім цього ОСОБА_1 зазначив, що раніше він з ОСОБА_6 не домовлявся про отримання ним будь-якої неправомірної вигоди, додав, що гроші, які залишив в автомобілі ОСОБА_4 він не чіпав та не перекладав. Вказав, що він має докази, які підтверджують той факт, що вказана подія була провокацією злочину, однак покази з даного приводу він буде надавати в рамках досудового розслідування (арк.спр.95-96).

Таким чином, суд зазначає, що факт неетичної поведінки позивача підтверджено матеріалами службового розслідування.

Вищевказана подія, що проявилася у затриманні позивача працівниками ТУ ДБР і Луганського управління ДВБ НПУ, вручення повідомлення про підозри у вчиненні кримінального правопорушення стала наслідком, недотримання ним вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію» та Правила етичної поведінки поліцейського.

При цьому, будучи обізнаним про проведення щодо нього службового розслідування, оскільки з матеріалів справи встановлено, що позивача своєчасно ознайомлено з наказом про його призначення, надавши письмові пояснення в рамках службового розслідування, позивач саме під час проведення службового розслідування жодних клопотань щодо витребування додаткових матеріалів, чи відібрання пояснень від певних осіб або клопотань про ознайомлення з матеріалами службового розслідування не заявляв, а лише звернувся з відповідним рапортом до відповідача після ознайомлення з наказом про притягнення до дисціплінарної відповідальності, з яким позивач ознайомлений 05.07.2021 та ним зазначено, що копії матеріалів висновку службового розслідування не надавались, та їх не отримував.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що лише після проведення службового розслідування, позивач рапортом від 06.07.2021 звернувся до начальника ГУНП в Луганській області з проханням надати для ознайомлення матеріалами зібрані під час проведення службового розслідування за результатами якого видано оскаржуваний наказ ГУНП в Луганській області від 02.07.2021 №1841 про притягнення до дисціплінарної відповідальності. Відповідач отримав вищевказаний рапорт 09.07.2021 про що свідчить поштовий штамп на повідомленні про його вручення за довіреністю (арк.спр.35-36).

Зазначений рапорт розглянутий за підписом т.в.о. начальника УКЗ ГУНП в Луганській області від 26.07.2021 за № 3063/111/19-2021 повідомив позивача, що рапорт про надання для ознайомлення матеріалів службового розслідування розглянуто та у зручний для нього час щоденно з 9:00 до 18:00 крім вихідних та святкових днів, пропоновано прибути до ГУ НП в Луганській області для ознайомитися з відповідними матеріалами службового розслідування. Який направлений на адресу позивача рекомендованим повідомленням та вручений за довіреністю адресату 03.08.2021 (арк.спр.73-75).

Таким чином, посилання позивача, що письмової відповіді від відповідача він не отримував, а звернення щодо ознайомлення з матеріалами зібрані під час проведення службового розслідування залишилося без задоволення є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до пунктів 1-3 розділу І цих Правил вони є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

При цьому суд зазначає, що підвищені вимоги до поліцейського висуваються як під час несення ним служби у робочий час, так і в неробочий час.

Таким чином, поліцейський в будь-який час та за будь-яких обставин зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики та чинного законодавства, бути взірцем для громадян, та не допускати зі свого боку дій, які підривають авторитет та довіру громадян до поліції.

Суд підкреслює, що обов`язок поліцейського полягає у тому, щоб неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини та дотримуватися службової дисципліни.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби стала його негативна поведінка у поза службовий час, вчинення негативних дій щодо цивільної особи з використанням свого посадового становища.

Тобто звільнення позивача зі служби в поліції відбулося саме у зв`язку з порушенням останнім службової дисципліни, що виявилося у порушенні вимог Дисциплінарного статуту та Правил етичної поведінки поліцейських.

Відсутність покарання такої поведінки може створити негативне відношення свідків до авторитету поліції та ілюзію безкарності особового складу поліції.

Суд наголошує, що відсутність факту притягнення позивача до кримінальної відповідальності не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

Таким чином, враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Суд зазначає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень у разі, якщо дії службової особи очевидно підривають довіру та авторитет органів поліції в очах громадськості та є несумісними з подальшим проходженням служби.

Згідно з положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

При цьому, наявність, або відсутність обвинувального вироку щодо позивача не свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку (невиконання чи неналежне виконання позивачем службової дисципліни) в його діях.

Вказана позиція, зокрема, зазначена в постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 804/676/18 та від 30.03.2021 у справі № 824/1349/19-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд звертає увагу, що з матеріалів службового розслідування вбачається, що комісією, яка проводила службове розслідування, не вирішувалося питання вчинення позивачем кримінального правопорушення, а лише проводилася перевірка відомостей про можливу причетність до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, і при прийнятті оскаржуваних наказів здійснювалася оцінка на предмет дотримання позивачем норм і правил етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до органів поліції.

У висновку службового розслідування встановлені факти і з`ясовані обставини, що мають значення виключно для прийняття рішення щодо наявності підстав для дисциплінарної відповідальності позивача та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні.

Під час прийняття оскаржуваних наказів відповідачем самостійно надано оцінку допустимості, належності та обґрунтованості висновків службового розслідування, яким встановлено у діях позивача ознаки дисциплінарного проступку. Відповідачем встановлювалася наявність чи відсутність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, а не кримінального правопорушення.

З урахуванням досліджених під час розгляду справи доказів суд вважає, що службовим розслідуванням підтверджено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що дискредитує звання працівника органів Національної поліції. Так, матеріалами службового розслідування зафіксовано, що позивач своїми діями грубо порушив вимоги п. 7 статті 3 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 3 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських.

Оскільки службове розслідування проведено відповідачем на підставі та в межах повноважень, відповідно до норм законодавства, а спірні накази прийнято на підставі та з дотриманням вимог Закону №580-VIII і Дисциплінарного Статуту, правові підстави для їх скасування відсутні.

Позивачем, у свою чергу, не спростовані встановлені відповідачем обставини допущення грубого порушення службової дисципліни, що свідчить про дискредитацію звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

При цьому, відповідно до Рекомендації Rec (2001) №10 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Про Європейський кодекс поліцейської етики працівники поліції, на усіх рівнях службової кар`єри, повинні відбиратися на посади на основі особистої кваліфікації та досвіду, що відповідає цілям поліції. Працівників поліції мають характеризувати такі якості: логічність суджень, відкритість, зрілість, доброчесність, комунікативність і, де це необхідно, наявність лідерських та управлінських навичок <…> (пункти 22,23).

У пунктах 33, 59 зазначеної Рекомендації указано, що поліція повинна бути відповідальною перед державою, громадянами та їх представниками, а також підлягати ефективному зовнішньому контролю. Застосування дисциплінарних стягнень щодо співробітників поліції повинно здійснюватися під наглядом незалежного органу або суду.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність оскаржених наказів, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо питання про розподіл судових витрат.

Позивач в позовні заяві зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Проте, серед позовних вимог позивача є вимога про визнання протиправним та скасувати п.1 Наказу №1841 від 02.07.2021 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та вжиття заходів дисціплінарного впливу до окремих працівників поліції Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області" Головного управління Національної поліції у Луганській області про застосування до майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області, дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Вказана позовна вимога не є вимогою про поновлення на роботі та стягнення заробітної плату, з огляду на що з позивача підлягає стягненню судовий збір за вказану вимогу немайнового характеру в сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 133, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 03 листопада 2021 року.

Суддя І.В. Тихонов