Справа № 640/20568/21
Суддя: Мамедова Ю.Т.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 листопада 2021 року №640/20568/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому адміністративному проваджені адміністративну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови в частині,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач, КП "Київтеплоенерго") до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач, Печерський ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ)) про визнання протиправним та скасування п. 3 постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2021 р. №65871976 про примусове виконання наказу №910/12016/20 виданого 25.05.2021 Господарським судом міста Києва в частинні стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 1266999,33 грн.

Ухвалою суду від 28.09.2021 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/20568/21 (далі - справа), яку вирішено розглядати в порядку ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, письмового відзиву на позовну заяву до суду не подавав.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.03.2021 р. у справі №910/12016/20 за позовом Приватного підприємства "Регіональний охоронний союз" до КП "Київтеплоенерго" про стягнення 12813930,18 грн. позовні вимоги ПП "Регіональний охоронний союз" задоволено частково, стягнуто з КП "Київтеплоенерго" на користь ПП "Регіональний охоронний союз" основний борг розмірі 12163704,07 грн., пеню у розмірі 272187,80 грн., 3 % річних у розмірі 46860,17 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 187241,28 грн., в решті суми позову у зв`язку із зменшенням позовних вимог відмовлено.

25.05.2021 р. Господарським судом міста Києва видано у справі №910/12016/20 наказ про стягнення з КП "Київтеплоенерго" на користь ПП "Регіональний охоронний союз" суми у розмірі 12669993,32 грн.

22.06.2021 р. державним виконавцем Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Поляцко А.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65871976 по примусовому виконанню вказаного вище наказу №910/12016/20.

При цьому, відповідно до п. 3 вказаної вище постанови про відкриття виконавчого провадження, вирішено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1266999,33 грн. (UAH).

Вважаючи п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№65871976 від 22.06.2021 р. таким, що прийнятий з порушенням вимог законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону №1404-VІІІ, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону №1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виходячи із вказаних вище норм, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Враховуючи вищезазначене, а також зважаючи на те, що наказом №910/12016/20 передбачалось стягнення з КП "Київтеплоенерго" на користь ПП "Регіональний охоронний союз" суму у розмірі 12669993,32 грн., суд дійшов висновку, що зазначивши у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №65871976 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1266999,33 грн. (10% від суми, що підлягає примусовому стягненню , у розмірі 12669993,32 грн.) відповідач діяв у відповідності до вимог ст.ст. 26, 27 Закону №1404-VІІІ.

Разом з тим, постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 р. визнано нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2021 р. у справі №910/12016/20 в частині стягнення з КП "Київтеплоенерго" основного боргу у розмірі 12163704,07 грн., провадження у справі в цій частині закрито, в решті рішення залишено без змін.

Крім того, згідно наданого позивачем платіжного доручення №756172 від 08.10.2021 р., КП "Київтеплоенерго" перераховано на користь ПП "Регіональний охоронний союз" 506289,25 грн., з призначенням платежу "Судові стягнення за рішенням Господарського суду міста Києва від 31.03.2021 р. (272187,80 грн. - пені, 3 % річних - 46860,17 грн., судовий збір - 187241,28 грн.) без ПДВ".

Враховуючи вищезазначене у сукупності, зокрема, зважаючи на те, що сума, що підлягає примусовому стягненню в межах спірних правовідносин, складає 506289,25 грн. і сплачена позивачем, а тому розмір виконавчого збору у розмірі 1266999,33 грн. розрахований неправомірно, у зв`язку з чим, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування п. 3 постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2021 р. №65871976 про примусове виконання наказу №910/12016/20 виданого 25.05.2021 Господарським судом міста Києва в частинні стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 1266999,33 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови в частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів, відтак, суд вважає за доцільне, задовольняючи позов, викласти зміст резолютивної частини постанови, з урахуванням специфіки позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 19004,99 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5; ) до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Різницька, 11-Б; ) про визнання протиправною та скасування постанови в частині задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати п. 3 постанови державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поляцко А.В. про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2021 р. №65871976 про примусове виконання наказу №910/12016/20, виданого 25.05.2021 Господарським судом міста Києва, в частинні стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" виконавчого збору у розмірі 1266999,33 грн. (один мільйон двісті шістдесят шість тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень тридцять три копійки).

3. Стягнути на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" сплачений ним судовий збір у розмірі 19004,99 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотири гривні дев`яносто дев`ять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

При розгляді справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Мамедова