Справа № 320/6155/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 листопада 2021 року № 320/6155/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши в місті Києві у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50% та премії у розмірі 125%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50%, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення у розмірі 50% та премії у розмірі 125% починаючи з 01.01.2016 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено.

04 серпня 2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій просить:

1. Встановити судовий контроль за виконанням рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 320/6155/20;

2. Зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області у тридцяти денний строк подати до суду звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 320/6155/20.

Розглянувши подану заяву та матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі 320/6155/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дію, позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, а саме:

1. Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ у Київській області у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50 % та премії у розмірі 125 %;

2. Зобов`язано ГУ ПФУ у Київській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з урахуванням надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50 %, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення у розмірі 5 0% та премії у розмірі 125 %, починаючи з 01.01.2016 року.

Вищевказане рішення суду набрало законної сили 16.02.2021, проте станом на 30.07.2021 не виконано відповідачем.

Судом встановлено, що ГУ ПФУ у Київській області тривалий час безпідставно не виконує вищевказане рішення суду.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з 129-1 Конституції України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 ст.1 4 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. (ч.3 ст.14 КАС України).

Принцип обов`язковості судових рішень є: складовою права особи на справедливий судовий захист; є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист інших конституційних прав і свобод людини і громадянина; є видом державного захисту прав і свобод людини і громадянина; є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя.

Обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 2, 14 КАС України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів резолютивної та мотивувальної частини рішення).

Забезпечення виконання судового рішення є безпосереднім обов`язком держави, яка через національні організаційноправові та процесуальні механізми повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення.

Принцип обов`язковості судового рішення також закріплений у ч. 1 ст .6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950. Зазначеною нормою визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового розгляду у контексті ст.6 Конвенції. Провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження. «Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції (Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 заява № 18357/91, п. 40).

Відповідно до приписів частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення є судовий контроль за його виконанням. З цією метою КАС України визначає систему процесуальних засобів, які адміністративні суди вправі застосовувати для забезпечення своєчасного, точного, неухильного та повного виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Звертаю увагу суду на те, що положення ст. 382 КАС України, не містять у собі будь- яких обмежень щодо можливості застосування заходів судового контролю, передбачених ч. 1 ст. 382 КАС України, виключно під час ухвалення судового рішення.

Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, наділений правом встановитисудовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, як під час ухвалення основного рішення у справі так і окремо від такого рішення в ході його виконання.

Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі № 800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17.

Зважаючи на тривале безпідставне невиконання відповідачем судовою рішення, беручи до уваги, що виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права особи в судовому порядку, при цьому обов`язок суду контролювати виконання свого рішення закріплено безпосередньо Конституцією України, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі та встановити строк відповідачу для подання звіту про виконання зазначеного рішення.

Керуючись статтями 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 320/6155/20.

Зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області () у тридцяти денний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 320/6155/20.

Копію ухвали направити (надати) особа, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Терлецька О.О.