Справа № 160/17863/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 листопада 2021 року Справа № 160/17863/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 101537,75 грн., -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2021р. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та просить:

- стягнути суму податкового боргу в розмірі 101537,75 грн. з відповідача.

Зазначений позов ухвалою суду від 05.10.2021р. було залишено без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано позивача у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначення у ньому обставин, обґрунтувань та доказів щодо визначення термінів сплати за 6-ма ППР від 08.09.2017р. - 29.09.2020р. та обставин, коли саме наведені суми набули статусу податкового боргу з урахуванням дат вручення таких ППР відповідачеві;

- із зазначенням викладу обставин та обґрунтувань про дату вручення податкової вимоги відповідачеві з урахуванням вимог ст.57 Податкового кодексу України;

- із зазначенням у позові викладу обставин та обґрунтувань з приводу того, на користь якого бюджету підлягає стягненню сума податкового боргу, у відповідності до вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) обґрунтованого розрахунку, заявленої до стягнення суми податкового боргу у розмірі 101537,75 грн., із зазначенням дати виникнення податкового боргу, у відповідності до вимог п.3 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) обґрунтованого розрахунку суми пені виходячи з вимог ст.129 Податкового кодексу України, яку позивач просить стягнути, у відповідності до вимог п.3 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

4) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме:

- доказів вручення відповідачеві ППР від 08.09.2017р.;

- доказів вручення податкової вимоги відповідачеві;

- копії ППР № від 08.09.2017р. та доказів його вручення відповідачеві, у відповідності до вимог ст.ст. 57, 58 Податкового кодексу України, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

25.10.2021р., на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2021р., позивач подав до канцелярії суду клопотання на виконання вимог суду, до якої додано копія корінця податкової вимоги від 19.05.2020р. з доказами її направлення та вручення, копія ППР № від 08.09.2017р. з доказами направлення та вручення, уточнена позовна заява від 25.10.2021р. та розрахунки сум податкового боргу та пені.

З метою вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у даній справі та вивчивши зміст поданих на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2021р. документів, суд приходить до висновку, що вимоги вищенаведеної ухвали суду позивачем фактично не виконані у зв`язку із чим даний позов підлягає поверненню позивачеві, виходячи з наступного.

Щодо зазначення у позові викладу обставин, обґрунтувань та доказів з приводу термінів сплати за 6-ма ППР від 08.09.2017р. - 29.09.2020р. та обставин, коли саме наведені суми набули статусу податкового боргу з урахуванням дат вручення таких ППР відповідачеві, то як свідчить зміст поданого уточненого позову він не містить викладу таких обставин, при цьому, дата терміну сплати 29.09.2020р. (зазначена в уточненому позові) не підтверджена жодними доказами з урахуванням дати вручення ППР, а відповідно, вказані обставини є порушенням п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, які позивачем на вимогу ухвали суду від 05.10.2021р. не усунуті.

При цьому, суд звертає увагу позивача на необхідність зазначення викладу обставин щодо не тільки терміну сплати грошового зобов`язання, а й дати набуття такою сумою статусу податкового боргу, оскільки саме з цієї дати відбувається відлік строку звернення позивача до суду, який в обов`язковому порядку зобов`язаний перевірити суд, ці дати є різними і не можуть співпадати виходячи з норм Податкового кодексу України та вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо зазначення у позові викладу обставин з приводу дати вручення податкової вимоги відповідачеві з урахуванням вимог ст.57 Податкового кодексу України, то слід зазначити, що зміст дослідженого уточненого позову від 25.10.2021р. такого викладу обставин із зазначенням про докази, що їх підтверджують не містить, що свідчить про те, що вимоги ухвали суду від 05.10.2021р. позивачем не виконані, що є порушенням п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

З приводу необхідності надання суду обґрунтованого розрахунку, заявленої до стягнення суми податкового боргу у розмірі 101537,75 грн., із зазначенням дати виникнення податкового боргу, на виконання вимог п.3 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, то як вбачається зі змісту доданих до клопотання про усунення недоліків позовної заяви від 25.10.2021р., такий розрахунок саме із зазначенням дати виникнення податкового боргу на вказану суму відсутній, що свідчить про невиконання позивачем вимог ухвали суду від 05.10.2021р.

Щодо надання обґрунтованого розрахунку суми пені виходячи з вимог ст.129 Податкового кодексу України, то слід зазначити, що додання до клопотання лише відомостей про нарахування пені із інтегрованої картки платника не є розрахунком суми пені, оскільки ст.129 Податкового кодексу України містить порядок та алгоритм нарахування пені з урахуванням облікової ставки Національного Банку України, розрахунок якої суд повинен перевірити при стягненні податкового боргу у відповідності до вимог як Податкового кодексу України, так і ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, оскільки суд не наділений повноваженнями самостійно проводити відповідні розрахунки, то через відмову позивача - контролюючого органу надати такі розрахунки, суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування пені.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що серед витягів з інтегрованої картки платника наданий в якості розрахунки суми податкового боргу з ПДФО, де зазначена сума 13415,67 грн., проте, під зазначеною сумою олівцем зазначена інша сума - 12310,53 грн., дана зазначена олівцем сума також міститься і в уточненій позовній заяві, у якій не викладено обставин того, хто зробив помітки олівцем зазначеної суми (ПІБ та посада не зазначені) та не викладено обставин щодо того, яким нормативно-правовим актом допускається оформлення у такий спосіб копій документів, які додаються до позову.

Також, суд звертає увагу позивача, що всі додані до уточненого позову вищенаведені витяги з інтегрованої картки (визначені позивачем як розрахунки суми податкового боргу) не підписані головним державним ревізором - інспектором Ларисою Гарда, а відповідно і не можуть бути належними доказами у розумінні ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, вимоги ухвали суду від 05.10.2021р. у наведеній частині позивачем не виконані.

Окрім того, на підтвердження вручення ППР від 08.09.2017р. відповідачеві, позивачем надано копію поштового повідомлення про вручення відповідачеві ППР - 14.09.2017р., проте, вказане поштове повідомлення не містить відомостей про вручення відповідачеві саме ППР від 08.09.2017р., містить виправлення (закреслення): "Про складання протоколів" закреслено, а зазначено ручкою "ППР, вимога", що не дає можливості пересвідчитися в тому, що ж за документ було вручено відповідачеві - ППР чи вимога, і яке саме ППР чи вимога, що свідчить про невиконання позивачем вимог ухвали суду від 05.10.2021р.

Суд звертає увагу позивача на те, що оформлення у наведений спосіб документів може бути встановлено судом як можливе підроблення офіційних документів та суд вимушений буде звернутися до правоохоронних органів з метою перевірки встановлених фактів.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позивач вимоги ухвали суду від 05.10.2021р. про залишення позову без руху фактично не виконав, недоліки позовної заяви не усунув у встановлений строк.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Приймаючи до уваги викладене та те, що судом із аналізу поданих документів встановлено не усунення недоліків позову у встановлений судом строк, даний позов слід повернути позивачеві згідно до вимог п.1 ч. 4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 101537,75 грн. - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї документами, надіслати позивачеві.

У відповідності до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва