Справа № 345/4234/21
Суддя: Кардаш О. І.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/4234/21
Провадження № 2-а/345/52/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі :

головуючої - судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління з питань надзвичайних ситуацій Калуської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Данчин Ю.Р. звернулася до суду із зазначеним позовом, вимоги якого в подальшому уточнила, мотивуючи його тим, що автомобіль марки ВАЗ модель 11883 тип легковий седан НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 належить позивачу на праві приватної власності, однак право користування даним транспортним засобом має ОСОБА_2 . 20.09.2021 ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки ВАЗ модель 11883 тип легковий седан НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 здійснив стоянку по вул. Дзвонарська, 5а для того щоб піти у ПриватБанк. Повернувшись ОСОБА_2 побачив на лобовому склі повідомлення серії КА №1307 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки. Зокрема, у вказаному повідомленні вказано, що транспортний засіб марки «Лада» НОМЕР_2 20.09.2021 о 11.24 год. в м. Калуш по вул. Дзвонарська, 5а допустив порушення п. 15.10 «а» ПДР України, водій здійснив стоянку на відстані менше 10 м від виїзду з прилеглої території. Тому, згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП на відповідальну особу накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680, 00 грн. Наступного дня ОСОБА_2 отримав постанову серії КА № 1307 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , тобто власника автомобіля, і відповідно повідомив посадових осіб про те, що ОСОБА_1 даним автомобілем не користується.

Як наслідок, з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП не погоджується, вважає що відповідальну особу за порушення ПДР України встановлено не було, норми ПДР України застосував неправильно та просить оскаржувану постанову скасувати, а також стягнути на його користь судові витрати.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

Представник відповідача заступник начальника управління з питань надзвичайних ситуацій Калуської міської ради О.Тарбєєв подав до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого вказав наступне. Так, автомобіль марки «Лада» д.н.з. НОМЕР_2 зареєстрований за позивачем, а тому є правильно визначеною особою, відносно якої винесено постанову. Процедуру притягнення ОСОБА_1 порушено не було, автомобіль був припаркований на відстані ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій, а його розміщення таким, що суттєво перешкоджало дорожньому руху та створювало перешкоду.

Як наслідок, в задоволенні позову просить відмовити.

Представник позивача подала до суду відповідь на відзив згідно якого вказує, що відповідач перекручує фактичні обставини в частині пункту ПДР України, який порушив позивач. Повторно наголошує, що позивач вказаного адміністративного правопорушення не вчиняв, а відповідачем на підтвердження протилежного доказів не надано. Сумнівними є і долучені фотографії, оскільки яким приладом виконані невідомо. Позовні вимоги підтримує повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

За вимогами ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20.09.2021 головним спеціалістом інспектором з паркування відділу муніципальної інспекції Управління з питань надзвичайних ситуацій Калуської міської ради Науменко С.С. винесено постанову № 1307 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо доводів позивача стосовно того, що постанова винесена відносно нього, а не іншої особи ОСОБА_2 , який фактично здійснював керування автомобілем, то суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 1024 "Про затвердження Положення про єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ та переліку її пріоритетних інформаційних ресурсів", яким адміністратором Реєстру визначено Головний сервісний центр МВС що забезпечує функціонування Реєстру.

Інформація щодо належного користувача відповідного транспортного засобу знаходиться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів.

Згідно з ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що мають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно з законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та господарських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Факт реєстрації транспортного засобу ВАЗ модель 11883 тип легковий седан ХТА 445 д.н.з. НОМЕР_2 саме на ОСОБА_1 сторонами не заперечується.

Відповідно до примітки до ст.122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статтею 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, яке зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) відповідальність несе особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а не водій.

Окрім цього, право користування ОСОБА_2 автомобілем, власником якого та користувачем являється ОСОБА_1 , не виключає відповідальність останнього згідно вимог діючого законодавства.

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

З урахування вказаного, суд зазначає, що доводи позивача в цій частині не знаходять свого підтвердження.

Натомість відповідачем надано фотокартки від 20.09.2021, на яких зафіксовано з різних ракурсів розміщення транспортного засобу, що належить позивачу, в АДРЕСА_1 на відстані менше 10 м від виїзду з прилеглої території.

Щодо доводів позивача про несертифікованість технічного пристрою, яким відповідачем здійснено фотофіксацію адміністративного правопорушення, то суд оцінює наявні фактичні дані (докази, показання тощо) щодо вчиненого адміністративного правопорушення в їх сукупності та, зважаючи на показання позивача, який не заперечував, що на фото його автомобіль, вважає встановленим факт зупинки автомобіля на місці згідно з фото.

З приводу того, що згідно оскаржуваної постанови 20.09.2021 о 11.24 год. по АДРЕСА_1 допущено порушення п.п. 15.10 а ПДР України стоянка на відстані менше 10 м від виїзду з прилеглої території замість правильного п.п. 15.9 и ПДР України, то дана підстава для скасування оскаржуваної постанови є формальною. Також, як зазначав неодноразово Верховний Суд - коли йдеться про порушення суто формальні, вони взагалі не впливають на його дійсність. У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Також важливим є і той факт, що позивач не заперечує факт порушення ОСОБА_2 ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , відповідач діяв правомірно, в межах своїх повноважень у спосіб передбачений законом, оскаржувана постанова є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 245, 271, 286 КАС України,

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління з питань надзвичайних ситуацій Калуської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанову № 1307 від 20.09.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАПзалишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: