Справа № 580/6493/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року справа № 580/6493/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Білоноженко М.А.,

за участі:

секретаря судового засідання - Хіврич В.В.,

представника позивача - Весеньова Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Міщенко Л.М. від 28.05.2021 року, про стягнення виконавчого збору у ВП №10640154, з примусового виконання виконавчого напису №2376 виданого 20.12.2008 року;

- стягнути на користь позивача з відповідача понесені нею судові витрати, та витрати на професійну правову допомогу, в сумі 10000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог, представником позивача зазначено що з моменту відкриття виконавчого провадження (22.12.2008 року), жодних дій на примусове виконання виконавчого напису, до дати винесення спірної постанови, державним виконавцем вчинено не було. Звернуто увагу, що винесення спірної постанови через 13 років, після закінчення строку, протягом якого дана постанова могла бути винесена, свідчить про порушення державним виконавцем вимог cт. ст. 11,13,27 ЗУ «Про виконавче провадження», та свідчить про її незаконність. Звернуто увагу, що оскільки державним виконавцем не вчинено жодної дії, направленої на виконання виконавчого напису, та не стягнуто жодної гривні, то і підстави для стягнення виконавчого збору в сумі - 318237,07грн. - відсутні.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.10.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено на 02.11.2021р.

У строк встановлений судом, станом на 02.11.2021р. від представника відповідача відзив на адміністративний позов до суду не надходив.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, з урахуванням наявності у матеріалах справи доказів належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за неявки відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.12.2008р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №10640154 з виконання виконавчого напису №2376, виданого 20.12.2008р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ Сведбанк боргу в розмірі 361 534,00 дол. США та 166741,42 грн.

Згідно Інформацію про виконавче провадження, наявної у матеріалах справи, Постановою від 20.05.2015р. замінено сторону виконавчого провадження. Згідно постанов від 16.01.2020р. передано виконавче провадження №10640154 до Києво-Святошинського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та прийнято ним до виконання.

28.05.2021р. головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 318237,07 грн.

Позивач, вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору протиправною, звернувся за захистом власних прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), відповідно до ст. 1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно ч.1 ст.5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до п.8 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Закону № 1404-VIII (у редакції чинній станом на дату прийняття спірної постанови про стягнення виконавчого збору) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною 5 статті 27 Закону № 1404-VIII визначено обставини за яких виконавчий збір не стягується.

Аналізуючи наведені положення суд дійшов до висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа.

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Як встановлено вище судом, оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 318237,07 грн., державний виконавець прийняв у межах ВП №10640154 з виконання виконавчого напису №2376, виданого 20.12.2008р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ Сведбанк боргу в розмірі 361 534,00 дол. США та 166741,42 грн.

Так, судом встановлено, що у постанові від 22.12.2008р. про відкриття виконавчого провадження ВП №10640154 зазначено про необхідність добровільного виконання протягом 7 днів з дня її отримання. Постановлено, що при невиконанні у строк для добровільного виконання, виконати у примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору.

Відповідно до ст. 46 Закону України Про виконавче провадження №606-XIV (в редакції чинній станом на дату відкриття виконавчого провадження) у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина.

Таким чином, у постанові про відкриття виконавчого провадження, виконавцем вказано про стягнення виконавчого збору після спливу строку для добровільного виконання виконавчого документа, згідно ст. 46 Закону України Про виконавче провадження №606-XIV. При цьому, судом враховано, що строк для добровільного виконання виконавчого документа, який встановлено виконавцем становив 7 днів з дня отримання вказаної постанови.

Судом враховано, що докази добровільного виконання позивачем виконавчого документа у строк встановлений постановою від 22.12.2008р. про відкриття виконавчого провадження - відсутні.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що державний виконавець, після спливу строку для добровільного виконання виконавчого документа, згідно положень ст. 46 Закону України Про виконавче провадження №606-XIV, у 2009 році мав розпочати примусове виконання за виконавчим документом та стягнути виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутої суми. Разом з тим, жодних доказів примусового виконання за виконавчим документом у межах ВП №10640154 починаючи з 2009 року державним виконавцем до суду не надано. Натомість, прийняття державним виконавцем спірної постанови у травні 2021 року, на переконання суду суперечить вимогам ст. 27 Закону №1404-VIII, якою встановлено, що постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, судом враховано, що згідно листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області від 12.08.2021р. №37642/3-21 у відділі відсутні матеріали виконавчого провадження, у зв`язку із чим їх відновлено із Автоматизованої системи виконавчого провадження та вказано що наразі Державним виконавцем здійснюється заходи щодо отримання дублікату виконавчого документу.

При цьому, суд зазначає, що згідно з ч. 1 статті 27 Закону №1404-VIII (у редакції чинній станом на дату прийняття спірної постанови про стягнення виконавчого збору) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. На переконання суду, примусове виконання рішення зумовлює його наявність у матеріалах виконавчого провадження, як предмета виконання. За відсутності ж виконавчого документа у виконавця відсутні підстави для стягнення виконавчого збору за його виконання.

Судом враховано, що станом на дату прийняття рішення в даній справі, державним виконавцем не надано до суду виконавчого документу чи його дубліката, так само як і матеріалів виконавчого провадження.

З урахуванням зазначених обставин, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що позов належить задовольнити, а позивачем понесено судові витрати із сплати судового збору у розмірі 3182,37 грн, що підтверджується квитанціями від 20.08.2021р. №0.0..1 на суму 908,00 грн. та віл 18.10.2021р. №0.0..1 на суму 2274,37 грн., наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у сумі 3182,37 грн.

Керуючись статтями 12, 72-77, 242- 243, 245-246, 255, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.05.2021 року, про стягнення виконавчого збору у ВП №10640154, з примусового виконання виконавчого напису №2376 виданого 20.12.2008 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, буд. 86, код ЄДРПОУ - 34903037) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судові витрати із сплати судового збору у сумі 3182 (три тисячі сто вісімдесят дві) грн. 37 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно статті 255 КАС і може бути оскаржене в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295-297 КАС України через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО