Справа № 282/1202/21
Суддя: Вальчук В. В.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/1202/21
Провадження № 2-а/282/25/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Вальчук В. В.

при секретарі судового засідання: Демчук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови серії ЕАО №4802802 про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач вказує, що 22 вересня 2021 року інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Ніконовим Іваном Володимировичем винесено постанову серії ЕАО №4802802 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що фактичною підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності стало те, що 22.09.2021 року о 00 год. 17 хв. на 184 км. він керуючи транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGX 26/440 д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 номерний знак НОМЕР_2 , перевозив негабаритний вантаж без дозвільних документів, чим порушив КМУ №30 ч.4 порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину. Працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини.

Крім того, у оскаржуваній постанові відсутні посилання на документи, які вказували б на те, що транспортний засіб яким він керував належить чи не належить до категорії великогабаритних, не вказані фактичні габарити транспортного засобу з вантажем, а отже відсутні підстави вважати, що спірний габаритно-ваговий контроль було здійснено, оскільки зупинка транспортного засобу була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, лише за наявності автомобіля поліції і вимірювання, з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось.

Також він вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, зокрема, у ній відсутні відомості про місце вчинення адмінправопорушення, так як зазначене у п.2 постанови місце розгляду справи не можна вважати місцем вчинення правопорушення, оскільки дані терміни не є тотожними. У ній також відсутні посилання на докази на підставі яких було прийняте відповідне рішення.

За таких обставин позивач просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4802802 від 22.09.2021 року скасувати, а справу закрити та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління патрульної поліції у Дніпропетровській області на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок.

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Відповідач у визначені судом строки не надав суду відзиву на позовну заяву.

Згідно ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до до ч.4 ст. 229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Дослідивши матеріали справи та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАО №4802802 від 22 вересня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 , інспектором патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Ніконовим І.В., притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови 22.09.2021 року о 00 год. 17 хв. на 184 км. він керуючи транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGX 26/440 д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 номерний знак НОМЕР_2 , перевозив негабаритний вантаж без дозвільних документів, чим порушив КМУ №30 ч.4 порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 , правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, факт порушення позивачем, дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, у постанові про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП відсутнє посилання на докази, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, якою встановлена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, відповідач суду не представив.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та наданих документів.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що постанова інспектора патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Ніконова І.В., серії ЕАО №4802802 від 22.09.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.132-1 КУпАП є незаконною, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.5, 9, 132-1, ч.1, 247, 251, 283, 284 КУпАП, ст.ст.9, 77, 162, 205, 229, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4802802 від 22 вересня 2021 року, винесену інспектором патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Ніконовим Іваном Володимировичем щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп. - визнати протиправною та скасувати у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Провадження по справі стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, м.Дніпро пл.Троїцька,2а на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Громада Житомирського району Житомирської області, РНОКПП: НОМЕР_3 сплачений ним судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. В. Вальчук