Справа № 200/12645/21
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 листопада 2021 р. Справа №200/12645/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Логойда Т.В., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

21 вересня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо невиплати йому як учаснику бойових дій разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради виплатити йому як учаснику бойових дій недоплачену частину разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в сумі 6 800 грн.;

- стягнути з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на його користь, як учаснику бойових дій, недоплачену частину разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в сумі 6800 грн.

Позов обґрунтовував тим, що у 2020 році йому як учаснику бойових дій була виплачена разова грошова допомога до 5 травня у меншому розмірі, ніж встановлений Законом, а саме у розмірі 1390 грн., чим порушені його соціальні права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали для усунення недоліків, а саме позивачу необхідно було до позовної заяви додати обґрунтовану заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними з доказами в підтвердження обґрунтування.

З розписки, що надійшла до суду, вбачається, що позивач отримав копію зазначеної ухвали 18 жовтня 2021 року.

Між тим недоліки позовної заяви у встановлений ухвалою строк в повному обсязі усунені не були.

Так, позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом, яке обґрунтовував тим, що про порушення своїх прав дізнався після отримання 03 вересня 2021 року листа з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, тому строк шість місяців не порушено. Крім того, жодного рішення або будь-яких роз`яснень від відповідача щодо передбаченої законом можливості отримання виплати допомоги до 5 травня згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком не отримував. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19 не мав можливості особисто звернутися до Департаменту соціального захисту населення.

Разом з тим, викладені позивачем обставини не дають суду підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом.

Так, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Встановлення строків звернення до суду з позовом законом передбачено з метою дисциплінування позивачів як учасників судового процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до частини четвертої статті 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Верховний Суд в постанові від 06 лютого 2018 року в справі №607/7919/17 зазначив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з таким позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року.

Про порушення своїх прав, свобод чи інтересів позивач повинен був дізнатися (та й дізнався) ще у квітні-травні 2020 року коли йому було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року, як він зазначав, у меншому розмірі, ніж встановлений Законом. Перебіг шестимісячного строку звернення до суду з позовом щодо виплати щорічної разової грошової допомоги за 2020 рік, з урахуванням положень частини четвертої статті 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», розпочався 01 жовтня 2020 року та закінчився 31 березня наступного за ним року. А до суду з позовом він звернувся 30 вересня 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду з позовом, що встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на наведене посилання позивача на те, що він не отримував від відповідача жодного рішення або роз`яснень, а про порушення своїх прав дізнався лише після отримання 03 вересня 2021 року листа відповідача на своє звернення (лист від 03 вересня 2021 року № П-7274-13-1.1./;П-7371-13-1.1./ на звернення позивача від 25 серпня 2021 року та від 26 серпня 2021 року щодо перерахунку грошової допомоги до 5 травня, зокрема за 2020 рік) є неприйнятними.

Крім того, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у межах спірних правовідносин не передбачає досудового врегулювання спору шляхом звернення до органу з питань соціального захисту населення із заявою (скаргою) з приводу щорічної виплати разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону.

У зв`язку з викладеним звернення позивача до органу з питань соціального захисту населення із заявою про перерахунок та доплату щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів, на підставі рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, у межах спірних правовідносин не є обов`язковим та не може вважатись досудовим порядком вирішення спору.

Аналогічна правова позиція щодо досудового врегулювання спору висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі № 9901/32/20.

Єдиним способом захисту порушеного права у цьому випадку є звернення до суду.

Отже, звернення до відповідача щодо перерахунку спірної допомоги та отримання на таке звернення листа відповідача не змінює часу, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року в справі №127/15035/17, від 31 березня 2021 в справі № 240/12017/19.

Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 міститься у відкритому доступі на сайті Конституційного Суду України, а рішення Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у зразковій справі № 440/2722/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та позивач міг дізнатися про їх зміст та передбачити наслідки пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Щодо посилання позивача на карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року, кінцева дата якого з урахуванням відповідних постанов Кабінету Міністрів України неодноразово змінювалася та продовжувалася, збільшуючи строк дії карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Отже, на час винесення даної ухвали згідно з останньою постановою Кабінету Міністрів України карантин установлено до 31 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Посилаючись на карантин, позивач не зазначав які саме заходи (обмеження), впроваджені у зв`язку з карантином, унеможливили своєчасне подання до суду позову, та не надав їм доказів.

З огляду на наведене посилання позивача на карантин є неприйнятними, оскільки саме по собі таке посилання без відповідних обґрунтувань та доказів не може бути правовою підставою для поновлення строку звернення до суду з позовом.

Отже, клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом не свідчить про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом поважними. Докази поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом до клопотання не додані.

З огляду на наведене підстави, вказані у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом, судом визнані неповажними.

Вказані обставини унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк позовна заява повертається позивачеві.

Керуючись частиною 2 статті 123, частиною 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 01 листопада 2021 року.

Суддя Т.В. Логойда