Справа № 308/10882/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 308/10882/21 пров. № А/857/15120/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Довгополова О. М.,

Святецького В. В.,

з участю секретаря судового засідання Петрунів В. І.,

представника відповідача - адвоката Зубанича О. Ю.,

представників третіх осіб Пославського Т. Р.,

Бейсембаєва Д. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 серпня 2021 року (прийняте у м. Ужгород суддею Крегул М.М.; дата складення рішення у повному обсязі не вказана) в адміністративній справі № 308/10882/21 за позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Громадська організація «Ліберально-демократична ліга України» та Громадська організація «Рука допомоги+», про затримання іноземця до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні,

В С Т А Н О В И В :

13 серпня 2021 року Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також - ВЧ НОМЕР_1 ДПС, позивач) звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вказаним позовом та просила затримати громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , (далі також - відповідач) на термін до прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, ОСОБА_3 10.08.2021 о 17 год. 00 хв. в порядку Угоди між Україною та ЄС про реадмісію осіб встановленим порядком був прийнятий на територію України зі Словацької Республіки (далі - Словаччини, СР), який 08.08.2021 був виявлений та затриманий прикордонною поліцією СР в районі 329-330 прикордонного знаку на території СР, за незаконний перетин державного кордону України в СР, поза межами пунктів пропуску, у складі групи осіб.

Оригінали документів, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, у відповідача відсутні. Своїми діями відповідач порушив вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон», відповідальність за що передбачена частиною першою статті 204-1 КУпАП. Надалі він був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Перебуваючи в Україні, відповідач подав заяву про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, яка встановленим порядком була передана до ДМС України в Закарпатській області. А тому, посилаючись на те, що оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України і надають право на перетинання державного кордону у відповідача відсутні, такий звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою яка потребує додаткового захисту в Україні, позивач просить суд затримати громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на термін до прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 серпня 2021 року позов задоволено.

Затримано громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на строк, який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), який вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлено за неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню повністю та ухвалення нового рішення.

Вимоги апеляційної скарги, з покликанням на статтю 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 26 Конституції України, частину дванадцяту статті 7 та частини першу, дев`яту статті 8 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», статті 9, 72, 74, 77, 242, 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), обґрунтовує тим, що належним та допустимим доказом порушення законодавства України з прикордонних питань, в розумінні частини першої статті 77 КАС України, є постанова суду, яка набула чинності, про притягнення відповідача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) - Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України. Визнання відповідачем факту вчинення будь-якого правопорушення не може вважатись допустимим доказом в силу частини другої статті 74 КАС України, оскільки таким доказом є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності; суду така постанова позивачем не надавалась. Окрім того, протокол особистого огляду ОСОБА_1 від 10.08.2021 складений з порушеннями, його зміст не відповідає вимогам статей 264, 265 КУпАП, оскільки в зазначеному документі вказано, що відповідач розуміє російську мову, що не відповідає дійсності. Під час затримання відповідача останній не розумів зміст дій, які щодо нього вчинялись, чим було порушено його право на захист. Вказані обставини були встановлені в судовому засіданні під час розгляду справи. Правова оцінка їм не була надана, а суд безпідставно і необґрунтовано не взяв до уваги зазначені твердження представника позивача.

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, вважає необґрунтованими та недоведеними вимоги ВЧ НОМЕР_1 ДПС та відсутність законних підстав для затримання громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 , до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, за наслідком чого рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення, яким в задоволенні позову ВЧ НОМЕР_1 ДПС необхідно відмовити.

Також, зазначене рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, позаяк у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року в справі № 463/10530/20 (провадження № А/857/14497/20) вказано, що особу відповідача було встановлено на підставі паспорта громадянина Китайської Народної Республіки для закордонних поїздок серії НОМЕР 2, виданого 08 серпня 2016 року органами Китайської Народної Республіки. Тобто, у відповідача був наявний діючий закордонний паспорт, який було вилучено в 2020 році військовослужбовцями Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України. Також, в матеріалах справи є копія довідки № справи 2020LV0019/456751_4451, видана Головним управління Державної Міграційної Служби України (далі - ГУ ДМС у Львівській області), яка ідентифікує особу відповідача; та копія довідки ДМС України, яка дійсна до 15.12.2021, яка теж ідентифікує особу позивача.

У порушення вимог частини четвертої статті 9 КАС України суд першої інстанції не здійснив запит до ДМС України щодо ідентифікації особи відповідача, встановлення законності чи незаконності перебування його в Україні та безпідставно відмовив в задоволенні зазначеного клопотання стороні захисту.

Відтак, оскаржуване рішення не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, визначеної статтею 242 КАС України.

Суд першої інстанції не надав правової оцінки аргументам відповідача в частині, що стосується строків набуття ним статусу біженця або особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні, а ДМС України було вчинено відповідні дії і видано посвідчення особи, яка звернулась з заявою про отримання статусу біженця. На день розгляду справи судом рішення про надання статусу біженця відповідачу не прийнято, чим порушено строки прийняття відповідного рішення. Суд першої інстанцій не надав оцінки кожному специфічному, доречному та важливому аргументу відповідача, що є порушенням не тільки вимог статті 242 КАС України, але й невиконанням зобов`язань щодо пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідач є публічною особою-журналістом, захисником уйгурів в КНР, тривалий час провів в місцях позбавлення волі КНР, де зазнавав тортур та нелюдського ставлення до себе, отримав тілесні ушкодження. Тривалий час (понад 7 місяців) він не може отримати рішення ДМС України про надання або відмову у наданні статусу біженця або особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні, у зв`язку з чим тривалий час перебуває у стані невпевненості та постійному стресі. Після проведення співбесіди 15.06.2021 з представниками ДМС України та вбивства білоруського правозахисника в липні 2021 року в Києві, відповідач почав отримувати публічні погрози через мережу інтернет від спецслужб КНР щодо його примусової депортації до КНР, заподіяння шкоди його батькам, які знаходяться в КНР тощо. Зазначені погрози відповідач сприймає реально і побоюється стати жертвою переслідувань. Саме під впливом цієї суб`єктивної оцінки він вчинив ймовірне правопорушення чинного законодавства України, що є наслідком збігу обставин, а не умисної неправомірної поведінки відповідача.

За таких обставин, вважає, що справедливим буде рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову ВЧ НОМЕР_1 ДПС до нього про затримання до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на строк, який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Під час апеляційного перегляду справи від Громадських організацій «Ліберально-демократична ліга України» та Громадська організація «Рука допомоги+» надійшли клопотання про взяття іноземця на поруки цих громадських організацій, у зв`язку з чим Громадська організація «Ліберально-демократична ліга України» та Громадська організація «Рука допомоги+» були притягнуті до участі в справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, що відповідно до приписів частини другої статті 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача вважають, що є підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача та передачі його на поруки цим громадським організаціям.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, 10.08.2021 17 год. 00 хв. в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, був прийнятий на територію України громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 08.08.2021 був виявлений та затриманий прикордонною поліцією СР на напрямку 329-330 прикордонного знаку на території СР, за незаконний перетин державного кордону України в СР, поза межами пунктів пропуску, у складі груп осіб.

Надалі відповідача ОСОБА_1 було затримано відповідно до статті 263 КУпАП, а його дії були кваліфіковані за частиною другою статті 204-1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Документи, що посвідчують його особу та підтверджують законність перебування його на території України у такого були відсутні.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 підтвердив факт незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку 08.08.2021 та затримання його прикордонною поліцією СР в районі 329-330 прикордонного знаку на території Словацької Республіки; зазначив, що документи, які посвідчують його особу чи підтверджують надання йому статусу біженця чи особи яка потребує додаткового захисту у нього на цей час відсутні; він повторно звернувся з заявою до ГУ ДМС у Закарпатської області про надання йому статусу. Вказав, що мав намір незаконно без документів потрапити до країн ЄС з метою отримання захисту, позаяк на території України почав отримувати публічні погрози через мережу інтернет від спецслужб КНР щодо примусової депортації до КНР.

Вказане також підтверджуються: даними протоколу про адміністративне затримання від 10.08.2021, протоколу особистого огляду ОСОБА_1 , огляду речей та вилучення речей і документів від 10.08.2021, актом приймання передавання особи від 10.08.2021.

Також судом було встановлено, що перебуваючи в пункті тимчасового тримання 94 прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , 13.08.2021 звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Крім того, із постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року в справі № 463/10530/20 (пров. № А/857/14497/20) видно, що відповідач 12 листопада 2020 року звертався до ГУ ДПС України у Львівській області із заявою від 10 листопада 2020 року щодо забезпечення йому захисту відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Дані про вирішення цієї заяви у справі відсутні.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами статті 289 КАС України, відповідно до частини першої якої за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

А згідно із частиною другою статті 289 КАС України заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Частиною одинадцятою статті 289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Порядок дій посадових осіб органів та підрозділів охорони державного кордону (Морської охорони) у разі звернення іноземців або осіб без громадянства із заявами про визнання біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, а також порядок подальшої взаємодії з територіальними органами ДМС визначає Інструкція про порядок дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та взаємодії з територіальними органами Державної міграційної служби України під час звернення іноземців чи осіб без громадянства із заявами про визнання біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, затвердженою наказом МВС від 10.08.2016 № 772; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.09.2016 за № 1212/29342.

Відповідно до абзаців першого та другого підпункту 3 пункту 4 розділу II цієї Інструкції посадові особи підрозділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження: забезпечують подання до адміністративного суду за місцезнаходженням органу охорони державного кордону у визначений законодавством України строк позов про затримання іноземця та особи без громадянства до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, відповідно до частини другої статті 289 статті КАС України.

За приписами частини четвертої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до частини першої якої при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

А пунктом 12 частини другої цієї статті встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

З огляду на наведені норми, а також те, що до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні відповідач вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань; рішення про визнання відповідача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, не прийняте, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову - затримання громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на строк, який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, особу відповідача, який є публічною особою-журналістом, захисником уйгурів в КНР, тривалий час провів в місцях позбавлення волі КНР, де зазнавав тортур та нелюдського ставлення до себе, отримав тілесні ушкодження, а також клопотання Громадських організацій «Ліберально-демократична ліга України» та Громадська організація «Рука допомоги+» про взяття відповідача на поруки цих громадських організацій, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги; скасування рішення суду першої інстанції і прийняття нового рішення про часткове задоволення позову ВЧ НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким передати громадянина КНР ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на поруки Громадським організаціям «Ліберально-демократична ліга України» та «Рука допомоги+», до вирішення питання про визнання громадянина КНР ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

За змістом клопотання ГО «Ліберально-демократична ліга України» така є громадською неприбутковою організація, що об`єднує представників нової генерації українців для розбудови ліберальної демократії в Україні; основна мета діяльності - захист та задоволення невідчужуваних прав і свобод людини, а також їхніх соціальних, економічних, творчих, культурних та інших інтересів. Вона має повне членство у Міжнародній Федерації Ліберальної Молоді; Європейської ліберальної молоді та єврофракції Європейського парламенту «Відновити Європу», що є першою в історії України повноправною учасницею найвпливовішої молодіжної організації у світі - Європейський молодіжний форум.

ОСОБА_3 є громадянином КНР казахського походження, який народився та проживав у Сіньцзян-Уйгурському автономному районі КНР; він торгував на ринку і дружив з уйгурами. Він бачив терор, який влаштовує КНР, і почав писати про це у китайських соцмережах, які повністю контролюються спецслужбами. Йому почала погрожувати місцева «таємна» поліція, і він втік до Казахстану, а звіди до Туреччини, потім через Білорусь до України. Осіб, які покидають КНР у такий спосіб надалі поміщають до концентраційних таборів, які в КНР називають «трудовими таборами перевиховання».

Казахи і уйгури, які виїхали з Сіньцзяну в Казахстан і Туреччину після звільнення з «трудових таборів перевиховання», назвали ці установи в`язницями, де людей піддають жорстокому поводженню і ідеологічній обробці з метою асиміляції і з тим, щоб вони відмовилися від своєї культури і мови. Авторитетні правозахисні організації та експерти повідомляли про масове використання в Сіньцзяні примусової праці представників тюркських груп, розлуку сімей, насильницькому контролі народжуваності, тортурах та інших репресіях. Китай відкидає ці звинувачення. Пекін визнав наявність «таборів», але китайська влада називає їх «центрами професійного навчання», створеними з метою боротьби з «тероризмом» і «екстремізмом».

Тобто, у разі депортації Їлісена Аєркена до КНР йому загрожує смертельна небезпека у вигляді поміщення до концентраційного табору.

ОСОБА_3 вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань з відчаю, оскільки ДМС України тривалий час не приймалось рішення про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. ОСОБА_3 не є суспільно-небезпечною особою або особою, яку необхідно тримати в Пункті тимчасового перебування іноземців чи осіб без громадянства, тобто в умовах ізоляції від суспільства. ГО вважає що достатнім заходом, який може бути застосований до ОСОБА_1 є передача на поруки громадській організації. Підстав вважати, що ОСОБА_3 може не виконувати своїх процесуальних обов`язків немає. Відсутні підстави відмови у застосуванні до відповідача такого заходу як передача на поруки, оскільки такий захід до нього раніше не застосовувався і він не причетний до готування та (або) вчинення терористичної діяльності.

ГО «Ліберально-демократична ліга України» зобов`язується взяти на поруки та поручається за належну поведінку ОСОБА_1 та виконання ним покладених на нього обов`язків, як то: прибувати до визначеної службової особи з установленою судом періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він тимчасово перебуває, без дозволу визначеної службової особи; невідкладно повідомляти визначену службову особу про зміну місця проживання.

Аналогічним за змістом є клопотання ГО «Рука допомоги+» - громадської неприбуткової організації, яку 2018 року створили громадяни України та шукачі притулку під назвою (Асоціація мусульман-біженців «Азан» для захисту прав шукачів притулку, що сповідують Іслам. У січні 2021 року члени організації вирішили не обмежуватися допомогою лише мусульманам і внесли відповідні зміни до статуту, а також змінили назву організації' на «Рука допомоги+». Мета організації - моніторинг та адвокація інтересів біженців, які звернулися за статусом біженця або додатковим захистом в Україні або планують це зробити та потребують юридичної допомоги для захисту своїх прав. ГО веде просвітницьку роботу серед біженців через Youtube-канал, а також організує надання правової допомоги шукачам статусу біженця або додаткового захисту в Україні. За час існування організація допомогла запобігти екстрадиції з України до Росії громадянина РФ ОСОБА_4 , допомагала збирати матеріали для скарги в ЄСПЛ на недопуск співробітниками ДПС на територію України громадянки РФ ОСОБА_5 та семи її неповнолітніх дітей, здійснювала адвокацію інтересів шукача притулку з РФ ОСОБА_6 , а також десятків інших шукачів притулку з РФ та країн Центральної Азії, Також організація ініціювала інформаційну кампанію на підтримку бійців добровольчого батальйону імені шейха Мансура, безпідставно внесених в санкційний список РНБО.

Крім того, до суду надійшли рекомендаційні листи ОСОБА_7 , Доцента міжнародних відносин, Директора з досліджень у сфері міжнародного розвитку Школи міжнародних відносин Елліота Університету Джорджа Вашингтона, та ОСОБА_8 , громадянина Швеції, засновника і директора Safeguard Defendens, з рекомендаціями стосовно клопотання про отримання політичного притулку від п. ОСОБА_1 .

Як уже зазначено вище, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про часткове задоволення позову та цим рішенням передати відповідача на поруки Громадським організаціям «Ліберально-демократична ліга України» та «Рука допомоги+», до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

При цьому, на відповідача необхідно покласти обов`язки, передбачені частиною четвертою статті 289 КАС України та письмово роз`яснити йому, що в разі невиконання вказаних вище обов`язків, чи вчинення ним порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців уповноважений орган (підрозділ) може звернутися до адміністративного суду з позовною заявою про затримання цієї особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Також необхідно роз`яснити Громадським організаціям «Ліберально-демократична ліга України» та «Рука допомоги+», що за невиконання відповідачем покладених судом на нього зобов`язань, вони, як поручителі, несуть визначену законом відповідальність.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 серпня 2021 року в адміністративній справі № 308/10882/21 скасувати.

Позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Передати громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на поруки Громадським організаціям «Ліберально-демократична ліга України» та «Рука допомоги+», до вирішення питання про визнання громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Покласти на громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( ОСОБА_2 ) такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи з установленою судом періодичністю;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому іноземець або особа без громадянства тимчасово перебуває, без дозволу визначеної службової особи;

3) невідкладно повідомляти визначену службову особу про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити громадянину Китайської Народної Республіки ОСОБА_9 ( ОСОБА_2 ), що в разі невиконання вказаних вище обов`язків, чи вчинення ним порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців уповноважений орган (підрозділ) може звернутися до адміністративного суду з позовною заявою про затримання цієї особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Роз`яснити Громадським організаціям «Ліберально-демократична ліга України» та «Рука допомоги+», в особі їх представників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що за невиконання громадянином Китайської Народної Республіки ОСОБА_12 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , покладених судом на нього зобов`язань, вони, як поручителі, несуть визначену законом відповідальність.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький
Постанова складена у повному обсязі 29 жовтня 2021 року.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя