Справа № 420/6024/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6024/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Денисенко В.О.,

представника позивача Масловського М.О.,

представника відповідача Білоконь Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65014), третя особа Чорноморський відділ ГУ ДМС в Одеській області (вул. Хантадзе,13, м. Чорноморськ, Одеська область,68000), про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України в Одеській області третя особа Чорноморський відділ ГУ ДМС в Одеській області, в якому позивач просить: - визнати протиправним та скасування рішення ГУ ДМС в Одеській області від 17.07.2020 року щодо скасування рішення ВГІРФО УМВС України в Одеській області від 03.02.2005 року про набуття ним громадянства України за територіальним походженням; - зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області в особі територіального підрозділу Чорноморському міському відділу ГУ ДМС в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України.

Позивач зазначив, що 30.10.2020 року стало відомо, що його громадянство України припинено. Оскаржуваним рішенням ГУ ДМС від 17.07.2020 року було скасовано рішення УМВС України в Одеській області від 03.02.2005 року про набуття громадянства України за територіальним походженням позивачем у зв`язку із тим, що в матеріалах справи відсутні підстави з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.

Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що порушує його права, оскільки він більш 30 років проживає на території України, закінчив загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів, в 2009 році закінчив Регіональний коледж підприємницької та соціальної роботи ОНУ ім. І.І. Мечникова, з 2009 року перебуває на військовому обліку відповідно до приписного посвідчення. Тобто наслідком прийняття оскаржуваного рішення є повна зміна способу життя, що не враховано відповідачем.

Крім того, в оскаржуваному рішенні взагалі відсутні будь-які посилання на законодавство України, як на підстави для скасування його громадянства України, зазначено лише, що в матеріалах справи №289972 відсутні підстави оформлення набуття громадянства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про громадянство України» громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Порядок набуття громадянства України за територіальним походженням встановлений ст.8 Закону України «Про громадянство України».

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 (далі - Порядок №215).

Аналіз норм вказаного Порядку що стосуються спірних правовідносин свідчить про те, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі подання органів міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України та на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Проте згідно з оскаржуваним рішенням відповідача, підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України визначено те, що в матеріалах справи №289972 відсутні підстави для оформлення набуття громадянства України, тобто жодних доказів на підтвердження факту подання позивачем свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів не зазначено.

Позивач просив врахувати правові висновки Верховного Суду викладеного у постановах від 31.03.2020 року у справі №826/15115/17, від 14.11.2018 року у справі № 820/1293/16, від 24.04. 2019 року у справі №2040/5642/18 та від 19.12.2019 року у справі № 815/3575/15 щодо обставини, які свідчать про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства повинно бути доведено належними доказами.

Також позивач звернув увагу на практику ЄСПЛ за аналогічними правовідносинами. Зокрема, у рішенні по справі «Ахмедов проти Азербайджану» від 30.01.2020 року, зазначено: Суд повторює, що поняття "приватне життя" в сенсі статті 8 Конвенції є широким поняттям, яке охоплює різні аспекти фізичної та соціальної ідентичності (див. Дженовезе проти Мальти, §30, 11 жовтня 2011 року та Рамадан Ст. Мальта, §62, 21 червня 2016 року). Хоча право на громадянство як таке не гарантується Конвенцією або протоколами до неї, не можна виключати, що свавілля позбавлення громадянства при певних обставинах є порушенням статті 8 Конвенції, оскільки наслідки такої відмови мають вплив на приватне життя окремих осіб (див. Карасьов проти Фінляндії, 31414/96, ЄСПЛ 1999-ІІ; в Дженовезе, згадане вище, § 30; і К2 проти Сполученого Королівства, 42387/13, § 49, 7 лютого 2017 року).

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року позов залишений без руху та наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 24.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 22.07.2021 року повернутий без розгляду уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 .

Ухвалою від 23.07.2021 року вирішено розгляд справи №420/6024/21 здійснити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 02.09.2021 року, як занесена до протоколу судового засідання, прийнята до провадження уточнена позовна заява позивача до ГУ ДМС України в Одеській області, третя особа Чорноморський міський відділ ГУ ДМС в Одеській області, в якому позивач просив: - визнати протиправним та скасування рішення ГУ ДМС в Одеській області від 17.07.2020 року щодо скасування рішення ВГІРФО УМВС України в Одеській області від 03.02.2005 року про набуття ним громадянства України за територіальним походженням; - зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області в особі територіального підрозділу Чорноморському міському відділу ГУ ДМС в Одеській області оформити та видати йому паспорт громадянина України.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Представником відповідача наведені правові норми, які регламентують спірні правовідносини: Закон України «Про громадянство України», Порядок №215, та зазначено, що перевіркою особової справи №289972 про оформлення набуття громадянства України було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - уродженка Республіки Вірменія набула громадянство України (разом зі своїми і неповнолітніми дітьми) згідно рішення УМВС України в Одеській області від 03.05.2005 на підставі ст.8 Закону України «Про громадянство України». В результаті перевірки особової справи громадянки Вірменії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ГУДМС України було встановлено, що в матеріалах особової справи №289972 відсутні підстави для оформлення набуття громадянства України згідно законодавства. В заяві ОСОБА_2 відсутня інформація щодо постійного проживання на території України, відсутні документи, що підтверджують її проживання до 16 липня 1990 року на території, яка стала територією України.

Відповідно до вищезазначеного, рішення ВГІРФО УМВС України від 03.02.2005, згідно якого громадяни Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 набули громадянства України, викликає певні сумніви щодо законності його прийняття.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство» рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про громадянство України» Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, у тому числі, здійснює повноваження щодо прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пп. 1, 2, 4-10 ст. 6 цього Закону; скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 цього Закону.

На підставі перевірки особової справи матері ОСОБА_1 17.07.2020 ГУ ДМС України в Одеській області у відповідності до наказу МВС України «Про затвердження зразків і документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку» від 16.08.2012 № 715 прийнято рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України викладене у формі подання. Також, ГУ ДМС України в Одеській області видано позивачу довідку № 289972 про припинення громадянства України за формою затвердженим вказаним наказом, яку він отримав 16.10.2020 року.

Представник відповідача також звернув увагу на те, що саме відділом ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області 03.02.2005 на підставі ст.8 Закону, Положення про Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2002 за № 844 ОСОБА_2 та її неповнолітні діти, в числі яких був і Позивач - ОСОБА_1 , набули громадянства України.

Вищевказана Постанова КМУ № 844 втратила чинність з 18.04.2011 року одночасно з набранням чинності Указом Президента України «Питання Державної міграційної служби України» від 06.04.2011 за №405/2011.

Відповідно до постанови КМУ від 28.03.2011 за №346 було ліквідовано Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, функції якого відповідно до Указу Президента України від 06.04.2011 за №405/2011 передані ДМСУ.

На думку представника відповідача ГУ ДМС України в Одеській області не є правонаступником Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, не несе відповідальності за прийнятим ним рішенням, не може підтвердити набуття громадянства, якщо дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію.

Також на виконання ухвали суду представник відповідача надав до суду копію наказу від 16.09.2021 року №194, згідно з яким територіальний підрозділ Чорноморський міський відділ ГУ ДМС в Одеській області має назву Чорноморський відділ ГУ ДМС в Одеській області, а також у наданій заяві повідомив, що згідно з п. 20 Постанови КМУ від 25.03.2015 №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються особою або її законним представаиком/уповноваженою особою (далі - заявники) до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта за зареєстрованим місцем проживання особи.

Відповідно до пп. 3 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 17.03.2020 №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVІD-19)» (набрав чинності І7.03.2020) установлено, що на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVІD-19) з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Відповідно до п. 4 розділу II «Прикінцеві положення» цього Закону оформлення документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у період дії карантину здійснюється за місцем звернення особи. Тобто на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVІD-19) оформлення паспорта громадянина України здійснюється за місцем звернення особи без врахування місця реєстрації.

Спірні правовідносини виникли у сфері набуття та припинення громадянства України між позивачем фізичною особою ОСОБА_1 та Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області, якій є структурним підрозділом ДМС України.

Згідно з Положенням про Державну міграційну службу України затвердженим постановою КМУ від 20.08.2014 №360 спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої з питань громадянства є Державна міграційна служба, діяльність якої спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України.

Підпунктом 4 п. 4 Положення ДМС відповідно до покладених на неї завдань приймає відповідно до законодавства рішення про встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття громадянства України та їх скасування.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 20.01.2005 року до ВГІРФО УМВС України в Одеській області звернулася із заявою про набуття громадянства за територіальним походженням громадянка Вірменії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є матір`ю позивача, ОСОБА_1 . У вищезазначену заяву від 20.01.2005 були вписані також позивач разом із сестрою, як неповнолітні діти особи, що звернулась за набуттям громадянства України.

Рішенням ВГІРФО УМВС України від 03.02.2005 громадяни Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 набули громадянства України.

Позивач проживав в Україні, закінчив у 2008 році загальноосвітну школу та отримав атестат 25.06.2008 року. З 2009 року займався підприємницькою діяльністю на підставі отриманого 12.03.2009 року свідоцтва про державну реєстрацію ФОП. З 12.10.2009 року позивач має посвідчення замість військового квітка згідно з яким позивач на підставі висновку медкомісії 02.10.2009 року зарахований у запас.

11.09.2009 року позивач отримав посвідчення особи моряка серії НОМЕР_1 , а також інші документи для роботи на судах за межами України.

Згідно заяви позивача про видачу/заміну паспорту у зв`язку з уточненням запису від 12.09.2014 року позивачу 07.10.2014 року виданий паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 .

Позивачем надана копія посвідчення особи на повернення в Україну СR 277963 видане 04.08.2020 року строком дії до 03.02.2021. Відповідно до Положення про посвідчення особи на повернення в Україну, затверджене постановою КМУ №1079 від 25.08.2004 року, посвідчення особи на повернення в Україну є документом, що підтверджує громадянство України і дає право на в`їзд в Україну у разі втрати особою документів, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу під час перебування за її межами.

09.07.2020 до ГУ ДМС України в Одеській області надійшов запит Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України за №8.3/2073-20 про проведення перевірки стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на предмет її належності до громадянства України.

За результатами перевірки особової справи №289972 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 головний спеціаліст відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ДМС України в Одеській області ОСОБА_4 17.07.2020 року підготувала подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства позивачем. На підставі подання прийнято рішення начальником відділу з питань громадянства управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ДМС України в Одеській області Н. Прокопенко, яке погоджено начальником управління та затверджено начальником ГУ ДМС 17.07.2020 року, згідно з яким рішення УМВС України в Одеській області від 03.02.2005 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 скасовано у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні підстави, з якими Закон повязує належність особи до громадянства України.

16.10.2020 року позивачу видана довідка про припинення громадянства України на підставі вказаного рішення ГУ ДМС від 17.07.2020 року.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо визнання протиправним та скасувати рішення ГУ ДМС від 17.07.2020 року.

Спірні правовідносини регламентовані Законом України «Про громадянство України», Порядком №215.

Згідно з преамбулою до вказаного Закону цей Закон визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Статтею 1 Закону встановлено, що у Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема, громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; особа - фізична особа; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; законні представники - батьки, усиновителі, батьки-вихователі, прийомні батьки, патронатні вихователі, опікуни, піклувальники, представники закладів, які виконують обов`язки опікунів і піклувальників; дитина - особа віком до 18 років.

Відповідно до п.2 ст.6 Закону громадянство України набувається за територіальним походженням.

Частиною 1 ст.8 Закону встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Судом встановлено, що позивач набув громадянство України будучи неповнолітньою дитиною згідно з прийнятим рішенням рішення УМВС України в Одеській області від 03.02.2005 року на підставі поданої заяви його матір`ю ОСОБА_2 .

Статтею 21 Закону України «Про громадянство України» встановлено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Відповідно до п.88 Порядку №215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Дослідивши оскаржуване рішення судом встановлено, що в ньому лише зазначено, що відсутні підстави з яким Закон пов`язує належність особи до громадянства України, тобто рішення є невмотивованим.

Враховуючи набуття позивачем громадянства України на підставі рішення УМВС України в Одеській області від 03.02.2005 року у неповнолітньому віці (позивач 12.12.1990 року народження) на підставі заяви його матері, скасування вказаного рішення відносно нього без чіткого зазначення підстав, визначених ст.21 Закону України «Про громадянство України» для припинення громадянства України, суд вважає неправомірним, таким, що прийняте без урахування всіх обставин, без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Представником відповідача у відзиві також не зазначено та не надано до відзиву доказів в обґрунтування наявності підстав визначених ст.21 Закону України «Про громадянство України» для прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вважає необхідним правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 31.03.2020 року по справі №826/15115/17, від 14.11.2018 року у справі №820/1293/16, від 24.04.2019 року у справі №2040/5642/18 та від 19.12.2019року у справі №815/3575/15, в яких Верховний Суд зазначив, що з системного аналізу наведених правових норм слідує, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі подання органів міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України та на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Тобто, необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до ст.21 Закону №2235-ІІІ є встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Указані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.

Відповідачем по даній справі не надано відповідних належних доказів.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, який неодноразово вказував у своїх рішеннях, що помилки або прорахунки державних органів повинні служити вигоді зацікавлених осіб, особливо в разі відсутності інших конфліктуючих інтересів. Зокрема, у рішенні від 20.01.2012 року у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) ЄСПЛ зазначив про особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний якомога послідовний спосіб. Потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Також суд приймає до уваги та вважає обґрунтованим посилання позивача на рішення по справі «Ахмедов проти Азербайджану» від 30.01.2020 року, у якому зазначено: Суд повторює, що поняття "приватне життя" в сенсі статті 8 Конвенції є широким поняттям, яке охоплює різні аспекти фізичної та соціальної ідентичності (див. Дженовезе проти Мальти, §30, 11 жовтня 2011 року та Рамадан Ст. Мальта, §62, 21 червня 2016 року). Хоча право на громадянство як таке не гарантується Конвенцією або протоколами до неї, не можна виключати, що свавілля позбавлення громадянства при певних обставинах є порушенням статті 8 Конвенції, оскільки наслідки такої відмови мають вплив на приватне життя окремих осіб (див. Карасьов проти Фінляндії, 31414/96, ЄСПЛ 1999-ІІ; в Дженовезе, згадане вище, § 30; і К2 проти Сполученого Королівства, 42387/13, §49, 7 лютого 2017 року).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС в Одеській області від 17.07.2020 року щодо скасування рішення ВГІРФО УМВС України в Одеській області від 03.02.2005 року про набуття ним громадянства України за територіальним походженням.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області в особі територіального підрозділу Чорноморського відділу ГУ ДМС в Одеській області оформити та видати йому паспорт громадянина України вона задоволенню не підлягає, оскільки у разі набрання законної сили рішення суду по даній справі безумовною підставою для видання позивачу паспорту громадянина України є його звернення у встановленому законодавством порядку з відповідною заявою про видачу паспорту громадянина України.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача 800,00грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65014, ), третя особа Чорноморський відділ ГУ ДМС в Одеській області (вул. Хантадзе,13, м. Чорноморськ, Одеська область,68000) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 17.07.2020 року, яким скасовано рішення УМВС України в Одеській області від 03.02.2005 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 800,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва