Справа № 420/15253/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (, місцезнаходження: 67900, Одеська обл., смт. Окни, вул. Першотравнева, б.31) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, за результатом якої позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області при розгляді клопотання ОСОБА_1 від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,9 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України;

зобов`язати Окнянську селищну раду Окнянського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 07.06.2021 року щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,9 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0626 - 9 га, або :01:002:0625 - 18 га, або :01:002:0622 - 18 га, або :01:003:0189 - 33,5045 га за межами населеного пункту Топали або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43,874 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369 (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45,637 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0204 (18).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 07.06.2021 року звернулася до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області із заявою про відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,9 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0626 - 9 га, або :01:002:0625 - 18 га, або :01:002:0622 - 18 га, або :01:003:0189 - 33,5045 га за межами населеного пункту Топали або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43,874 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369 (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45,637 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0204 (18).

Листом від 12.07.2021 року № 02-15/1630, відповідач повідомив позивача, що клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства залишено без руху та не буде включено до порядку денного чергового пленарного засідання сесії Окнянської селищної ради, що відбудеться 14.07.2021 року.

Позивач вважає протиправним не розгляд його заяви у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 30.08.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

24.09.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що рішенням Окнянської селищної ради від 20.05.2021 року № 468/6-VІІІ ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності, орієнтовною площею 0,5 га на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (за межами населеного пункту), таким чином вона скористалась своїм правом безоплатної передачу у власність земельної ділянки за вказаним призначенням. У зв`язку з діючим вищезазначеним рішенням, позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведенням земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності.

27.09.2021 року надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що рішення Окнянської селищної ради від 20.05.2021 року № 468/6-VІІІ не перешкоджає позивачу отримати дозвіл на земельну ділянку орієнтовною площею 2 га.

При цьому позивач не набув права власності та право користування ділянкою, зазначеною в рішенні від 20.05.2021 року № 468/6-VІІІ та не використав своє право безоплатної передачі у власність земельної ділянки.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Пунктом 1.36 рішення Окнянської селищної ради № 468/6-УІІІ від 20.05.2021 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність громадянам, які мешкають на території Окнянської селищної ради (за межами населеного пункту)", ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності на території Окнянської селищної ради (за межами населеного пункту) у власність орієнтовною площею 0, 500 га.

07.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області із заявою про відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0626 - 9 га, або :01:002:0625 - 18 га, або :01:002:0622 - 18 га, або :01:003:0189 - 33,5045 га за межами населеного пункту Топали або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43,874 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369 (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45,637 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0204 (18).

До клопотання були додані копія паспорту та ІПН, а також графічні матеріали із офіційної карти Держгеокдастру зазначених у клопотанні меж земельних ділянок.

При цьому у клопотанні позивач зазначила, що право безоплатної передачі у власність земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням та вказаною площею нею не використано.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви відповідач листом від 12.07.2021 року № 02-15/1630 надав відповідь, що у зв`язку з наявністю діючого рішення Окнянської селищної ради № 468/6-VІІІ від 20.05.2021 року, заява залишається без руху та не буде включена до порядку денного чергового пленарного засідання сесії Окнянської селищної ради 14/07.2021 року.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. "б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п. "в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п. "б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про особисте селянське господарство" від 15.05.2003 р. №742-IV для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про наявність у позивача можливості отримати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної або комунальної власності сільськогосподарського призначення, однак за умови, якщо такого права він не використав раніше.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У ч.6 ст.79-1 ЗК України визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про землеустрій":

- проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

- технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до статті 25 цього ж Закону документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Тобто, згідно з ЗК України способами формування земельної ділянки, є, у порядку відведення земельної ділянки із земель державної, комунальної власності (за відсутності на даній частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок), шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки. На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, адже ч. 2 ст. 79 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.

Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Суд встановив, що позивачу рішенням Окнянської селищної ради № 468/6-УІІІ від 20.05.2021 року, позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності на території Окнянської селищної ради (за межами населеного пункту) у власність орієнтовною площею 0,500 га.

Суд встановив, що у заяві від 07.06.2021 року позивач просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України, тобто не перевищуючи норма безоплатної передачі встановленої ст. 121 ЗК України.

Також аналіз наведених норм права доводить, що клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розглядаються уповноваженим органом у місячний строк (ст. 118 Земельного кодексу України) та за результатами розгляду приймається рішення або про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про надання мотивованої відмови у його наданні.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п. 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 59 Закону № 280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно з частини п`ятої статті 46 Закону № 280/97-ВР, сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Таким чином, аналіз наведених норм доводить, що відповідач як орган місцевого самоврядування має розглядати клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виключно на пленарних засіданнях ради.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач подав клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України за рахунок земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, та це клопотання не було розглянуто на пленарної сесії Окнянської селищної ради, що є порушенням п. 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР.

З огляду на зазначене, оскільки позивач зверталася з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га, а не 1,9 га, як зазначено у позовній заяві, суд вважає, що позовні вимоги належать до часткового задоволення шляхом визнання протиправною бездіяльності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України є протиправною.

З огляду на зазначене суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача, в даному випадку, буде зобов`язання Окнянську селищну раду Окнянського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.06.2021 року щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0626 - 9 га, або :01:002:0625 - 18 га, або :01:002:0622 - 18 га, або :01:003:0189 - 33,5045 га за межами населеного пункту Топали або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43,874 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369 (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45,637 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0204 (18).

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Також у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн. позивач надав договір про надання професійної правничої допомоги від 05.06.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Опальком О.М., попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат по справі за позовом ОСОБА_1 на суму 3500 грн., акт прийому виконаних робіт від 20.08.2021 року.

Відповідно до ч.6 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

Відповідач у відзиві заперечував щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

При цьому відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд враховує складність розгляду саме цієї справи, заявлені позовні вимоги та їх співвідношення із заявленим розміром судових витрат, наявність сталої судової практики з розгляду такої категорії спорів, в тому числі, наявність відповідних рішень Верховного суду.

При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

З урахуванням вищенаведеного суд зазначає, що витрачений адвокатом час на надання консультації, роз`яснення, підготовка графічних матеріалів, звернення до Окнянської ОТГ для отримання дозволу на виготовлення технічної документації 1 година, вартістю 1000 грн. є фактично діями вчиненими до отримання листа відповідача від 12.07.2021 року, а тому у відшкодуванні таких витрат слід відмовити.

Щодо витрат на вивчення листа Окнянської ОТГ від 12.07.2021 року, надання консультації замовнику, підготовки позову до Одеського ОАС, 2 години, 1500 грн., суд вважає, що такі витрати є фактичними та неминучими, але з урахуванням категорії даної справи, кількості застосованого законодавства, та доказів, на які позивач посилався, вони є завищеними за витраченим часом, а тому з урахуванням категорії даної справи, невеликої кількості застосованого законодавства та доказів по справі, належать зменшенню. Суд вважає, що фактичними та неминучими витратами на виконання цих робіт є сума 1000 грн., яка й належить відшкодуванню.

Щодо витрат на додаткову консультація замовника, складання акту виконаних робіт, заяви про відшкодування судових витрат надання роз`яснення стосовно подальших дій, підготовка та подання відповіді на відзив 2 години 1000 грн., суд вважає, що у частині складання відповіді на відзив ці витрати є фактичними та неминучими, в іншій частині такі витрати не пов`язані з судовим розглядом справи, а тому наведені витрати належать зменшенню до 500 грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що заява позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу належить задоволенню в частині суми 1500 грн.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (, місцезнаходження: 67900, Одеська обл., смт. Окни, вул. Першотравнева, б.31) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області при розгляді клопотання ОСОБА_1 від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України.

Зобов`язати Окнянську селищну раду Окнянського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 07.06.2021 року щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0626 - 9 га, або :01:002:0625 - 18 га, або :01:002:0622 - 18 га, або :01:003:0189 - 33,5045 га за межами населеного пункту Топали або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43,874 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369 (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45,637 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0204 (18).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (, місцезнаходження: 67900, Одеська обл., смт. Окни, вул. Першотравнева, б.31) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (тисяча пятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук