Справа № 380/9024/21
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9024/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період перебування позивача на військовій службі з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року безпосередньої участі в антитерористичній операції у трикратному розмірі із зарахування періоду до спеціального стажу по Списку №1;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 19.03.2019 року з урахуванням стажу за період з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року безпосередньої участі в антитерористичній операції у трикратному розмірі із зарахування періоду до спеціального стажу по Списку №1;

- зобов`язати відповідача зарахувати до загального та страхового стажу період навчання за фахом період 1 рік 00 місяців 24 дні додатково;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 19.03.2019 року з урахуванням загального та страхового стажу період навчання за фахом період 1 рік 00 місяців 24 дні.

Ухвалою судді від 06.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Посилається на те, що з 19.03.2019 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 29.04.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії із зарахуванням періоду трудової діяльності відповідно до трудової книжки та періоду перебування на військовій службі та безпосередньої участі в антитерористичній операції з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року. Листом відповідача від 25.05.2021 року повідомлено, що для того, щоб зарахувати до страхового стажу та до стажу роботи на пільгових умовах період з 24.04.20215 року по 31.12.2015 року та врахувати суми грошового забезпечення за період з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року позивачу необхідно подати заяву встановленого взірця та надати довідку про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески за період з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року. Водночас звернув увагу, що позивач звернувся до відповідача із заявою по формі, але рішення про відмову в перерахунку пенсії так і не отримав. Позивач з такими діями відповідача не погоджується та вважає їх протиправними. Наведене і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що позивач звернувся до відповідача із заявою довільного зразка, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії із дня призначення пенсії із зарахуванням періоду перебування на військовій службі до загального та пільгового стажу. Однак у відповідь позивачу було роз`яснено, що слід подати заяву встановленого взірця та надати довідку про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески за період з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року. Зазначив, що рішення про відмову в перерахунку пенсії згідно довідки про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески не приймалося, а тому позовні вимоги в цій частині вважає передчасними. Щодо вимог про зарахування до загального та страхового стажу періоду навчання за фахом вказав, що так як відсутні дані в системі персоніфікованого обліку про нарахування і сплату страхових внесків на стипендію ОСОБА_1 , правові підстави для зарахування періоду навчання у 2004-2006 роках до страхового стажу позивача при призначенні пенсії в управління відсутні. За таких обставин, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, відтак у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії по ІІІ групі інвалідності внаслідок професійного захворювання з 19.03.2019 року по 30.04.2021 року відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 19.03.2019 року.

У період з 16.06.2015 року по 21.07.2016 року позивач брав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької області (м.Маріуполь) та є учасником бойових дій.

29.04.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії із зарахуванням періоду трудової діяльності відповідно до трудової книжки та періоду перебування на військовій службі та безпосередньої участі в антитерористичній операції з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року.

Листом відповідача від 25.05.2021 року повідомлено, що для того, щоб зарахувати до страхового стажу та до стажу роботи на пільгових умовах період з 24.04.20215 року по 31.12.2015 року та врахувати суми грошового забезпечення за період з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року позивачу необхідно подати заяву встановленого взірця та надати довідку про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески за період з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року.

Окрім того, листом відповідача від 21.07.2021 року повідомлено позивачу, що у відділ обслуговування громадян №5 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшла довідка про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески. Атому, позивача запрошено у відділ обслуговування громадян №5 (сервісний центр) для подання заяви про перерахунок пенсії з документами, що засвідчують особу.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом 2 п.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

За правилами Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530 (далі Положення №530), час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що військова служба за призовом під час мобілізації на особливий період є різновидом військової служби, яка підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії.

Як встановлено судом, позивач перебував на військовій службі з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року та приймав участь в антитерористичній операції у період з 16.06.2015 року по 21.07.2016 року.

Оскільки під час мобілізації позивач приймав участь в антитерористичній операції у період з 16.06.2015 року по 21.07.2016 року, в силу наказу Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» вказаний період зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.06.2018 року у справі №348/347/17.

Втім, відсутні підстави для зарахування до вислуги років усього стажу військової служби, як просить позивач, адже імперативними приписами Положення №530 чітко визначено, що зарахуванню підлягає саме час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, а не увесь час проходження служби взагалі.

Окрім того, суд враховує, що згідно з ч.7 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», не нараховується на виплати і не утримується єдиний внесок з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оголошення рішення про проведення мобілізації та/або введення воєнного стану.

Тобто вказаною норму встановлено пільгу щодо нарахування та утримання єдиного внеску з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, чим спростовується твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду з квітня 2015 року по грудень 2015 року з підстав відсутніх даних про страховий стаж позивача в системі персоніфіковано обліку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про перерахунок та виплату пенсії позивачу з 19.03.2019 року з урахуванням часу проходження служби, протягом якого останній брав участь в антитерористичній операції, у трикратному розмірі є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до загального та страхового стажу позивача період навчання за фахом 1 рік 00 місяців 24 дні додатково.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цього Закону (до 01.01.2004 року), зараховують до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Згідно з пунктом «д» ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка.

Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Згідно з Положенням про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах навчальний рік починається з 1 вересня і складається з навчальних днів, днів проведення підсумкового контролю, екзаменаційних сесій, вихідних, святкових і канікулярних днів. Студенту, який захистив дипломний проект (роботу), склав державні екзамени відповідно до вимог освітньо-професійної програми підготовки, рішенням державної комісії присвоюється освітній рівень (кваліфікація) та видається державний документ про освіту (кваліфікацію).

Отже, період навчання у вищому навчальному закладі зараховується до страхового стажу з 1 вересня по дату прийняття екзаменаційною комісією рішення про присвоєння кваліфікації.

Проте, до розрахунку пенсії відповідач врахував лише період навчання 03 місяці 03 дні, а мав би врахувати період навчання із 01.09.2003 року по день здачі іспитів по 03.07.2003 року. Окрім того, зарахуванню також підлягає період з 03.07.2004 року по 31.08.2004 року, з 11.09.2007 року по 12.10.2007 року, з 01.04.2008 року по 20.04.2008 року, з 21.04.2008 року по 20.05.2008, з 27.06.2008 року по 06.07.2008 року, з 25.08.2009 року по11.10.2009 року, з 08.12-13.12.2009 року.

Стосовно посилань відповідача про відсутність даних в системі персоніфікованого обліку про нарахування і сплату страхових внесків на стипендію позивача, суд враховує таке.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.20 Закону №1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI), платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із ч.ч.11, 12 ст.9 Закону України №2464-VI, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Таким чином, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Разом з тим, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (форма ОК-5) відомостей про сплату роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсію, оскільки остання не може нести за це відповідальність.

Несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 року у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а, від 20.03.2019 року у справі №688/947/17 та від 30.09.2019 року у справі №316/1392/16-а

Отже, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску), відповідач протиправно не зарахував у повному обсязі період навчання позивача за фахом до загального та страхового стажу.

Втім, відсутні підстави для обчислення судом страхового стажу позивача, адже в силу вимог абз.1 ч.2 ст.24 Закону України від 09.07.2003 року №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, виходячи з положень п.3 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача. Водночас суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не включення до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію, періоду проходження військової служби по мобілізації з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року, щодо неврахування періоду участі в антитерористичній операції в кратному обчисленні та неврахування у повному обсязі періоду навчання ОСОБА_1 за фахом до загального та страхового стажу; та, як наслідок, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області включити до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію, періоду проходження військової служби по мобілізації з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року, зарахувати період участі в антитерористичній операції з 16.06.2015 року по 21.07.2016 року в кратному обчисленні з розрахунку один місяць за три місяці та врахувати у повному обсязі період навчання ОСОБА_1 за фахом до загального та страхового стажу і провести перерахунок та виплату пенсії з дня її призначення 19.03.2019 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Щодо судового збору, то такий позивачем не сплачувався, оскільки відповідно до п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» останній звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не включення до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію, періоду проходження військової служби по мобілізації з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року, щодо неврахування періоду участі в антитерористичній операції в кратному обчисленні та неврахування у повному обсязі періоду навчання ОСОБА_1 за фахом до загального та страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) включити до страхового стажу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), що дає право на пенсію, періоду проходження військової служби по мобілізації з 24.04.2015 року по 21.07.2016 року, зарахувати період участі в антитерористичній операції з 16.06.2015 року по 21.07.2016 року в кратному обчисленні з розрахунку один місяць за три місяці та врахувати у повному обсязі період навчання ОСОБА_1 за фахом до загального та страхового стажу і провести перерахунок та виплату пенсії з дня її призначення 19.03.2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.