Справа № 520/500/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Мар`єнко Л.М.

01 листопада 2021 р. Справа № 520/500/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні ді, -

В с т а н о в и в:

16.01.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправними бездіяльність відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ХОВК), яка полягає у відмові підготовки та подання до ГУ ПФУ в Харківській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку його пенсії, за нормами чинними на 29.01.2020 року, із застосуванням вимог пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова КМУ № 704 в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин ) в редакції, що діяла до внесення змін, та пункту 1 Приміток Додатку 1, пункту 1 Приміток Додатку 14 до постанови КМУ № 704 при обчисленні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року), на відповідний тарифний коефіцієнт (за посадою 2,08, за військовим званням 0,72) та врахування відповідної відсоткової надбавки за вислугу років (50%) і додаткових видів грошового забезпечення для проведення з 01.02.2020 року перерахунку основного розміру пенсії відповідно до 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), постанови КМУ № 704 та зобов`язати відповідача підготувати та надати до пенсійного органу вищеозначену довідку про розмір його грошового забезпечення для перерахунку з 01.02.2020 року його пенсії.

В обґрунтування вимог адміністративного позову ОСОБА_1 зазначає, що є військовим пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону № 2262-ХІІ. У зв`язку з визнанням протиправними та скасування пп. 1, 2, 6 постанови КМУ № 103, а відповідно і відновленням попередньої редакції пункту 4 постанови КМУ № 704 та пункту 5 і додатку 2 до Порядку № 45, він звернувся до відповідача із заявою про оформлення та направлення до ГУ ПФУ у Харківській області нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до постанови КМУ № 704 станом на 29.01.2020 року з обов`язковим зазначенням в ній відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Проте відповідач повідомив про те, що списки осіб від органу Пенсійного фонду України до нього не надходили, іншого порядку для перерахунку пенсії на сьогодні не визначено, а тому відсутні правові підстави для оформлення нової довідки, що, на переконання позивача, порушує його право на належне соціальне забезпечення.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , у відзиві відповідач зазначає, що пенсія позивачу призначена у відповідності до норм чинного законодавства. Після призначення пенсії будь-яких змін у грошовому забезпеченні військовослужбовців не відбулося, підстав для складення нової довідки для перерахунку пенсії позивача відповідно до вимог статті 63 Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 45 немає. У 2018 році відповідно до п. 4 постанови КМУ № 704, яким установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14, пенсійному органу була скеровано довідка на ім`я позивача для проведення перерахунку його пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року (справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадження) у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що оскільки норма пункту 3 розділу II Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VIII не втратила чинності і за юридичною силою превалює над положеннями п. 4 постанови КМУ № 704, у редакції до внесення змін постановою КМУ № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 постанови КМУ № 704, суд не знаходить правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року. Суд визнав неприйнятним посилання позивача на порушення у спірних відносинах його прав на мирне володіння майном, зазначаючи, що позивач за обставинами справи не набув права на перерахунок пенсії.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення вимог адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач наводить доводи, які за змістом аналогічні підставам звернення до суду, викладеним у позовній заяві.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Пояснення на апеляційну скаргу від третьої особи не надійшли, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316КАС України слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Судом установлено, що капітан ОСОБА_1 , колишній бортовий авіаційний технік, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області і отримує пенсію за вислугу років, яка призначена на умовах Закону № 2262-ХІІ.

21.10.2020 року до ХОВК надійшла заява позивача, в якій останній просив перерахувати розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2020 року), на відповідний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ № 704 і оформити та надіслати до ГУ ПФУ в Харківській області для перерахунку пенсії довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 29.01.2020 року (а.с. 22-25).

За результатом розгляду вказаної заяви відповідач ХОВК надав відповідь за № ФХ-106435/3398/ВСЗ від 30.10.2020 року (а.с. 26-27), якою повідомив позивача про відсутність правових підстав для оформлення та надання довідки про грошове забезпечення станом на 29.01.2020 року.

Відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон № 2262-ХІІ.

Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст. 63 Закону № 2262-XII, згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Крім того, частиною 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Аналіз наведених вище норм права в системному взаємозв`язку свідчить про те, що підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону № 2262-ХІІ, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведеного на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки саме цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри грошового забезпечення для такого перерахунку. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу, з якого пенсіонер звільнився зі служби, відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704, якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з пунктом 4 постанови КМУ № 704 в первинній редакції було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Постанова № 704 набрала чинності з 01.03.2018 року.

Однак, на момент набрання чинності постановою КМУ № 704, пункт 4 цього нормативно-правового акту було змінено та викладено у редакції, визначеній пунктом 6 постанови КМУ № 103, а саме: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Отже, станом на час набрання чинності Постановою №704, пункт 4 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».

В подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови КМУ № 103.

Позивач вважає, що у зв`язку зі скасуванням пункту 6 постанови КМУ № 103 в судовому порядку, відповідно до чинної редакції пункту 4 постанови КМУ № 704 розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється призначена йому пенсія, має бути збільшений у зв`язку з підвищенням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням за рахунок збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня відповідного календарного року (у 2020 році), а тому з 29.01.2020 року у нього виникло право на отримання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що за змістом пункту 4 постанова КМУ № 704 в первинній редакції розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Тобто, пунктом 4 постанови КМУ № 704 визначено граничну нижню величину, яка береться для розрахунку розміру посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями, що складає 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року, отже у випадку, коли у календарному році, в якому застосовуються положення пункту 4 постанови КМУ № 704 в такій редакції, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року є меншим 50% розміру мінімальної заробітної плати, то розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року як розрахункова величина не застосовується.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на те, що відповідно до пункту 4 постанови КМУ № 704 в первинній редакції єдиною розрахунковою величиною для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен бути саме прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня календарного року, оскільки норма права не може застосовуватись вибірково лише в певній частині, а повинна тлумачитись в цілому у сукупному взаємозв`язку.

З урахуванням положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 року № 294-IX та Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 року № 1082-IX розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня відповідного року є меншим, ніж 50% розміру мінімальної заробітної плати, а тому не може бути застосований як розрахункова величина для обрахунку посадових окладів та окладу за військовими (спеціальними) званнями за пунктом 4 Постанови №704 в первинній редакції.

Колегія суддів також звертає увагу, що з 01.01.2017 року набрав чинності Закон України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.12.2019 року у зразковій справі № 240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ, після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Вищенаведене дає підстави для висновку, що норма пункту 4 постанови КМУ № 704 в первинній редакції в контексті спірних правовідносин не підлягає застосуванню у 2020 та у 2021 році, виходячи із визначених у частині 3 ст. 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами.

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.09.2021 року у справі № 480/5496/20.

Так, у постанові від 10.09.2021 року у справі № 480/5496/20 Верховний Суд наголосив на тому, що при застосування положень пункту 4 постанови КМУ № 704, у редакції до внесення змін постановою КМУ № 103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 10.09.2021 року у справі № 480/5496/20, крім іншого, скасовано постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2021 року, у якій апеляційний суд дійшов до висновку про те, що з дня набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18, у позивача (з урахуванням вимог апеляційної скарги про незастосування при розрахунку посадових окладів мінімальної заробітної плати) виникли правові підстави для перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Крім того, ухвалою Верховного Суду від 19.08.2021 року у справі № 400/1214/21 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2021 року у справі № 400/1214/21.

Зі змісту вказаної ухвали слідує, що як на підставу касаційного оскарження позивач посилався на те, що з 29.01.2020 у зв`язку з відновленням дії попередньої редакції пункту 4 постанови КМУ № 704, набув право на обчислення розміру грошового забезпечення шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ № 704.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд у справі № 400/1214/21 зазначив, що розглядаючи питання надання військовослужбовцям оновленої довідки після ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18, якою визначено протиправним та нечинним окремі положення постанови КМУ № 103, Верховний Суд у постанові від 27.05.2021 року у справі № 520/5794/2020 сформулював правову позицію, відповідно до якої згідно з постановою КМУ № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Висновки суду апеляційної інстанції у цій справі відповідають такій правовій позиції та Суд не вбачає підстав для відступу.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача підготувати та направити до пенсійного органу оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, на тарифний коефіцієнт, фактично, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ № 704.

У зв`язку з наведеним також відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у підготовці та направленні до ГУ ПФУ в Харківській області оновленої довідки для проведення перерахунку пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставини справи. не допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в цьому рішенні, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 316 КАС України)

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 9, ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц