Справа № 640/10505/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 року м. Київ № 640/10505/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (далі - позивач та/або ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль») з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач, НКРЕКП, Регулятор) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державної казначейської служби України (далі - третя особа та/або ДКС України) та, з урахуванням уточненої позовної заяви від 07.10.2019 року просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо залишення без розгляду по суті звернень Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль (листи за вих. 2036/06 від 01.10.2018 року, вих. №2284/03 від 31.10.2018 року, вих. №2332/03 від 06.11.21018 року, вих. №2363/03 від 09.11.2018 року);

- стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» грошові кошти у сумі 195 315 900, 00 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що НКРЕКП всі листи ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» залишив фактично без розгляду, не розглянув останній у відповідності до Методики, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.08.2017 року №991, тобто допустив протиправну бездіяльність. Між тим позивач вказує, що збитки у його діяльності виникли внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, що виразилась в уникненні перегляду тарифів на електричну енергію для ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» до економічно обґрунтованого рівня, доказами чого є акт перевірки №303.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній вказує, що всі заяви позивача були розглянуті в порядок та спосіб встановлений законом. Жодної протиправної бездіяльності НКРЕКП не допускала. Також Регулятор вказує на безпідставність позовних вимог щодо стягнення на користь ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» збитків, адже матеріалами справи не підтверджено розміру таких збитків та відсутні обставини протиправної поведінки НКРЕКП, яка б мала своїм наслідком завдання збитків позивачу.

Представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якому останній наполягає на протиправній бездіяльності НКРЕПК та вказує, що розмір збитків підтверджено актом №303 від 04.09.2018 року.

В свою чергу представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, де він зазначає, що позивачем не підтверджено отримання збиткового фінансового результату саме у зв`язку із будь-якими діями НКРЕКП та не підтверджено документально розмір таких збитків.

Також представником НКРЕКП подано до суду письмові пояснення від 31.10.2019 року, у яких останній наполягає на відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль».

В той же час позивач у письмових поясненнях від 06.11.2019 року зазначає, що НКРЕКП жодних дій з метою зменшення збитків ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» здійснено не було. Тобто, на переконання позивача відповідачем не прийнято жодних рішень, не встановлено відповідних тарифів, які б врегульовували питання зменшення сум збитків.

Представником третьої особи відношення до позову не висловлено, заяв та клопотань до суду не надходило.

В судовому засіданні 23.01.2020 року судом протокольною ухвалою ухвалено продовжити розгляд стадії дослідження письмових доказів та закінчити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд звертає увагу на наступне.

Приватне акціонерне товариство «Білоцерківська теплоелектроцентраль» згідно ліцензії №1001 від 27.07.2006 року (переоформлено постановою від 10.11.2015 року №2734) є товариством, яке здійснює виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії.

25.07.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою вих. 1580/03 (вх. 26.07.2018 року №Т-399/18) про встановлення тарифів на електричну та теплову енергію за категоріями споживачів ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на 2018 рік.

13.09.2018 року ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» звернулось до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг із листом №1926/13, у якому просило прийняти відповідні рішення щодо компенсації збитків, понесених Білоцерківською ТЕЦ по результатам роботи за попередні періоди, а саме за 2017 рік та 1- півріччя 2018 року у сумі 218,864 млн. грн.

Листом №8566/17.4/7-18 від 21.09.2018 року Регулятор повідомив ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль», що згідно із встановленими та діючими станом на сьогодні тарифами для ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на відпуск електричної та виробництво теплової енергії забезпечується повне покриття економічно обґрунтованих витрат для здійснення відповідного виду господарської діяльності, в тому числі витрат на закупівлю палива. Врахування у тарифах на 2018 рік можливих збитків за 2017 рік та 1-ше півріччя 2018 року у сумі 218,864 млн. може бути розглянуто лише після проведення перевірки ліцензійної діяльності ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» за вказані періоди.

01.10.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою вих. 2036/03 про встановлення тарифів на електричну та теплову енергію за категоріями споживачів ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на 2018 рік.

22.10.2018 ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» листом №2211/03 надала зауваження до протоколу відкритого обговорення схваленого проекту постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» від 17.10.2018 року.

Листом від 31.10.2018 року №2284/03 позивач звернувся до Регулятора, у якому просило прискорити розгляд та затвердження постанови Про встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» з урахуванням компенсації збитків, понесених товариством по результатами 2017 року та 9 місяців 2018 року.

06.11.2018 року позивач звернувся до відповідача із листом №2332/03, у якому зазначив, що враховуючи результати спільної роботи з представниками Управління генеруючих підприємств ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» буде повторно звертатися до НКРЕКП з проханням розглянути питання компенсації збитків, понесених товариством по результатам діяльності2017 року та 9 місяців 2018 року.

09.11.2018 року позивач звернувся до НКРЕКП із листом №2363/03 (вх. 17664/1-18 від 09.11.2018 року), у якому просив розглянути питання компенсації збитків, понесених товариством по результатам діяльності2017 року та 10 місяців 2018 року, у тарифі на відпуск електричної енергії для ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» на 2019 рік в сумі 234 млн. грн.

12.11.2018 року позивачем подано факсограму №2373/03, де вказано, що наразі ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» виконала розрахунки, які підтверджують понесені збитки за 2017 рік - 10 місяців 2018 року у сумі 234 млн. грн. та просило відповідача розглянути такий розрахунок. Також факсограму подано 15.11.2018 року №2403/03.

20.11.2018 року №2423/03 ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» звернулось до НКРЕКП із заявою про встановлення тарифів на електричну та теплову енергію за категоріями споживачів на 2019 рік. У вказаній заяві також зазначено про те, що коригування проекту перегляду тарифів викликано зміною цін на природній газ відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 року №867.

Листом від 27.11.2018 року №11166/17.4/7-18 НКРЕКП повідомила про опрацювання листів ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» від 22.10.2018 року №2211/03, від 31.10.2018 року №2284/03 (вх. від 31.10.2018 року №16981/1-18) від 09.11.2018 року №2363/03 (вх. від 09.11.2018 року №17664/1-18), від 12.11.2018 року №2373/03 (вх. від 12.11.2018 року №17779/1-18) від 06.11.2018 року №2332/03 (вх. від 15.11.2018 року №18087/1-18), від 15.11.2018 року №2403/03 (вх. від 15.11.2018 року №18091/1-18) щодо розрахунку сум компенсації збитків від ціни палива ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» за 2017 рік та 10 місяців 2018 року.

У вказаному листі, серед іншого повідомлено, що у розрахунку тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії на 2019 рік для ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» враховані рішення, що визначені постановами НКРЕКП від 26.10.2018 року №1269 та №1270. На засіданні НКРЕКП, яке проводилось у формі відкритого слухання, 23.11.2018 року було схвалено проект постанови «Про встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль», яким враховані рішення НКРЕКП від 26.10.2018 року №1269 та №1270.

З урахуванням наведеного Регулятор повідомив позивача, що питання врахування у тарифах на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» збитків, що можуть бути отримані підприємством у II-му півріччі може бути розглянуте лише після проведення перевірки ліцензійної діяльності ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» за вказаний період.

29.11.2018 року позивач звернувся до відповідача із листом №2465/03 у якому просив компенсувати збитки, понесені товариством по результатам діяльності 2017 року та 6 місяців 2018 року, у тарифі на відпуск електричної енергії на 2019 рік в сумі 153 млн. грн., а втрати на доходи товариства за II півріччя 2018 року - врахувати у тарифах по результатам наступної планової перевірки ліцензованої діяльності ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ».

Листом від 17.12.2018 року №12089/17.4/7-18 НКРЕКП повідомило заявника, зокрема про те, що стосовно порушених питань щодо компенсації збитків ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» від ціни палива за 2017 рік та 10 місяців 2018 року підприємство було проінформовано листом НКРЕКП від 27.11.2018 року №11166/17.4/7-18. Також Регулятором повторно наголошено на тому, що розрахунки компенсації збитків від ціни палива за 2017 рік та 10 місяців 2018 року, здійснені некоректно, не відповідають дійсності та не можуть бути враховані НКРЕКП.

Приватне акціонерне товариство «Білоцерківська теплоелектроцентраль» вважає, що Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду його заяв та звернень, що мало своїм наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів останнього.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначено Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 року № 1540-VIII (далі - Закон № 1540-VIII).

Згідно із частинами 1-3 статті 1 Закону № 1540-VIII Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Роботу Регулятора забезпечують його центральний апарат і територіальні органи.

Статтею 2 Закону № 1540-VIII регламентовано, що Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема: 1) у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії; діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу; діяльності з транспортування нафти, нафтопродуктів та інших речовин трубопровідним транспортом; 2) у сфері комунальних послуг: діяльності з виробництва теплової енергії на теплогенеруючих установках, включаючи установки для комбінованого виробництва теплової та електричної енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах понад рівень, що встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами); діяльності у сфері централізованого водопостачання та водовідведення в обсягах понад рівень, що встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами).

Розподіл видів діяльності відповідно до сфер застосовується виключно для цілей цього Закону.

Державне регулювання у сферах, визначених у частині першій цієї статті, здійснюється Регулятором відповідно до цього Закону, а також законів України "Про природні монополії", "Про ринок електричної енергії", "Про ринок природного газу", "Про трубопровідний транспорт", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг", "Про теплопостачання", "Про питну воду та питне водопостачання", інших актів законодавства, що регулюють відносини у відповідних сферах.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Пунктом 3 частини 2 статті 3 Закону № 1540-VIII визначено, що Регулятор здійснює державне регулювання шляхом формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом.

Згідно із частиною 3 статті 3 Закону № 1540-VIII основними завданнями Регулятора є 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

Між тим, Указом Президента України від 16.09.2014 №715/2014 затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Положення).

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань бере участь у формуванні та забезпеченні реалізації єдиної державної політики у сферах функціонування ринків електричної енергії, природного газу, нафти та нафтопродуктів, у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 17 Закону № 1540-VIII для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Закону № 1540-VIII встановлено, що Регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону порядки (методики) формування, розрахунку та встановлення державних регульованих цін і тарифів для суб`єктів природних монополій у сферах енергетики та комунальних послуг, а також для інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджені Регулятором, мають бути недискримінаційними і прозорими та підлягають оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора та в офіційному друкованому виданні. При розробленні та затвердженні зазначених методик Регулятор має забезпечити, щоб суб`єкти природних монополій у сферах енергетики та комунальних послуг отримали належні стимули на коротко- та довгостроковий періоди щодо підвищення ефективності, ліквідації перехресного субсидіювання між видами діяльності та групами споживачів, сприяння ринковій інтеграції та безпеці постачання.

У разі застосування будь-якого способу державного регулювання цін порядки (методики) формування, розрахунку та встановлення тарифів повинні забезпечити покриття економічно обґрунтованих витрат, залучення необхідних інвестицій, дотримання екологічних вимог, вимог якості та безпеки, обґрунтованої прибутковості. Такі порядки (методики) повинні сприяти використанню місцевих, відновлюваних та вторинних енергетичних ресурсів, а також сприятливих до навколишнього природного середовища технологій.

У разі застосування будь-якого способу державного регулювання цін з метою встановлення довгострокового тарифу суб`єкти господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг подають на узгодження Регулятору розроблену довгострокову інвестиційну програму після її громадського обговорення. З метою встановлення річного тарифу суб`єкти господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг подають на узгодження Регулятору річний інвестиційний план. Довгострокові інвестиційні програми та річні інвестиційні плани є публічною інформацією та повинні бути загальнодоступними.

Відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про теплопостачання», «Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.08.2017 року №991 затверджено Методика формування, розрахунку та встановлення тарифів на електричну та (або) теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, теплових електростанціях та когенераційних установках (далі - Методика №991), яка визначає механізм формування, розрахунку та встановлення тарифів на електричну та (або) теплову енергію для суб`єктів господарювання, які провадять господарську діяльність з виробництва електричної та (або) з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях (далі - ТЕЦ), теплових електростанціях (далі - ТЕС) та когенераційних установках, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки з використанням альтернативних джерел енергії, та є ліцензіатами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - ліцензіати).

Згідно із пунктом 1.3 розділу I Методики №991 у цій Методиці терміни вживаються у таких значеннях: заява - письмове звернення ліцензіата встановленої форми до НКРЕКП щодо встановлення або зміни тарифів на відпуск електричної енергії та (або) виробництво теплової енергії з підтверджуючими документами, передбаченими цією Методикою; структура тарифу - структура обґрунтованих витрат ліцензіата (операційних, фінансових витрат та прибутку) на здійснення ліцензованої діяльності, що групуються за економічними елементами, і на основі яких розраховуються та встановлюються тарифи; тариф на електричну енергію, що виробляється на ТЕЦ та когенераційних установках (далі - тариф на відпуск електричної енергії) - вартість одиниці (1 кВт·год) електричної енергії, відпущеної з шин ТЕЦ та когенераційних установок, визначена як грошовий вираз суми планованих економічно обґрунтованих витрат на виробництво та планованого прибутку, який встановлюється НКРЕКП без урахування податку на додану вартість; тариф на теплову енергію, що виробляється на ТЕЦ, ТЕС та когенераційних установках (далі - тариф на виробництво теплової енергії) - вартість виробленої одиниці (1 Гкал) теплової енергії як грошовий вираз суми планованих економічно обґрунтованих витрат на виробництво та планованого прибутку, який встановлюється НКРЕКП без урахування податку на додану вартість.

Відповідно до пунктів 1.4-1.8 розділу I Методики №991 тарифи на відпуск електричної енергії та (або) виробництво теплової енергії та їх структури формуються на планований період.

Формування тарифів та їх структури на відпуск електричної енергії та (або) виробництво теплової енергії здійснюється з урахуванням витрат за кожним видом діяльності, облік яких ведеться ліцензіатом окремо.

У розрахунках тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії витрати (крім витрат на паливо) розподіляються між видами виробництва пропорційно витратам умовного палива на виробництво електричної енергії та на виробництво теплової енергії.

Для визначення собівартості відпуску одиниці електричної та (або) виробництва теплової енергії сума витрат ділиться на кількість відпущеної/виробленої енергії кожного виду. Собівартість відпуску електричної енергії визначається в розрахунку на 1 кВт·год без урахування податку на додану вартість, собівартість виробництва теплової енергії визначається в розрахунку на 1 Гкал без урахування податку на додану вартість.

Повна собівартість складається із сукупності виробничої собівартості, адміністративних, інших операційних та фінансових витрат.

Формування тарифів та їх структури на відпуск електричної енергії та (або) виробництво теплової енергії здійснюється ліцензіатами відповідно до річних планів виробництва та відпуску електричної та (або) теплової енергії, планованих економічно обґрунтованих витрат, державних, галузевих нормативів витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків, кошторисів, з урахуванням ставок податків і зборів, цін на матеріальні ресурси та послуги у планованому періоді, а також планованого прибутку.

Згідно із пунктом 1.9 розділу I Методики №991 тариф на відпуск електричної енергії визначається шляхом ділення суми планованих річних витрат, що включаються до повної собівартості, та річного планованого прибутку від діяльності з виробництва електричної енергії на планований річний обсяг відпуску електричної енергії.

Тариф на виробництво теплової енергії визначається шляхом ділення суми планованих річних витрат, що включаються до повної собівартості, та річного планованого прибутку від діяльності з виробництва теплової енергії на планований річний обсяг відпуску теплової енергії з колекторів теплогенеруючих джерел ліцензіата.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що тарифи на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії, що діяли для позивача впродовж 2017 року та 02.11.2018 року встановленні постановою НКРЕКП від 12.12.2016 року №2160 «Про встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ»».

Тарифи на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії, що діяли для позивача починаючи з 02.11.2018 року по 31.12.2018 року встановленні постановою НКРЕКП від 02.11.2018 року №1333 «Про встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ»», яка прийнята за результатами розгляду заяви ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» від 25.07.2018 року №1580/03 про встановлення тарифів на електричну та теплову енергію за категоріями споживачів на 2018 рік.

Аналіз наведеного у свій сукупності дає суду підстави дійти до висновку, що Регулятором постановами НКРЕКП від 12.12.2016 року №2160, від 02.11.2018 року №1333 встановлено тарифи на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ».

В той же час як свідчать матеріали справи позивач стверджує, що НКРЕКП фактично залишила без розгляду звернення щодо встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії, що мало своїм наслідком завдання ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» збитків. На переконання позивача НКРЕКП не розглянуто відповідні заяви в порядку встановленому Методикою №991.

Суд критично ставиться до наведених тверджень ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» мотивуючи це наступним.

Як вже було вказано судом вище згідно із пунктом 1.3 розділу I Методики №991 заява - письмове звернення ліцензіата встановленої форми до НКРЕКП щодо встановлення або зміни тарифів на відпуск електричної енергії та (або) виробництво теплової енергії з підтверджуючими документами, передбаченими цією Методикою.

Пунктом 4.1 розділу 4 Методики №991 визначено, що для встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та (або) виробництво теплової енергії ліцензіат подає: 1) заяву за встановленою формою (додаток 1 до цієї Методики); 2) розрахунок тарифів на відпуск електричної енергії та (або) виробництво теплової енергії (додаток 2 до цієї Методики); 3) пояснювальну записку з детальною інформацією про ліцензіата (встановлена потужність, характеристики обладнання, зміни, що відбулись після останнього перегляду тарифу, форма власності підприємства та інше); 4) затверджені та погоджені в установленому порядку загальновиробничі норми питомих витрат палива, електричної та теплової енергії, а також розрахунки, що надавались для погодження цих загальновиробничих норм питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів; 5) розрахунок палива на планований період (у фізичних та грошових одиницях виміру) (додаток 3 до цієї Методики); 6) ліцензіати, які використовують декілька видів палива, надають підтверджуючі матеріали щодо структури використання палива; 7) довідку про чисельність та оплату праці персоналу ліцензіата, задіяного у виробництві електричної та (або) теплової енергії; 8) діючий штатний розпис підприємства на базовий період з інформацією по динаміці чисельності персоналу за категоріями за останні 3 роки; 9) довідку про балансову вартість основних фондів з розбивкою за групами (очікувану) станом на початок року планованого періоду; 10) розшифровки статей витрат виробничої собівартості, адміністративних витрат та інших операційних витрат (додаток 4 до цієї Методики); 11) перелік заходів та витрат на їх реалізацію, передбачених у планованому періоді (додаток 5 до цієї Методики), які виконуються за рахунок витрат на ремонтні роботи (послуги сторонніх організацій з ремонту у статті «виробничі послуги», придбання матеріалів і комплектуючих виробів та запасних частин, які використовуються для ремонту у статті «сировина та допоміжні матеріали»), амортизації (витрати на ремонт за рахунок статті «амортизаційні відрахування»), планованого прибутку та інших джерел фінансування. Плановані витрати на ремонтні роботи повинні бути підтверджені державними, галузевими нормативами витрат ресурсів, кошторисами, дефектними актами, актами обстеження, висновками експертних комісій та спеціалізованих організацій, комерційними пропозиціями, прайсами, графіками ремонтів, наказами підприємства, відповідними договорами (за наявності) тощо; 12) напрямки використання прибутку; 13) копії форми відомчої статистичної звітності № 3-ТЕХ-ТЕС, затвердженої наказом Міністерства енергетики України від 14 жовтня 1999 року № 289, за попередній та базовий період.

Аналіз наведеного дає суду дійти до висновку, що підставою для встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та (або) виробництво теплової енергії є подання ліцензіатом НКРЕКП, серед іншого заяви за встановленою формою (додаток 1 до цієї Методики).

Суд звертає увагу, що листи вих. №2284/03 від 31.10.2018 року, вих. №2332/03 від 06.11.21018 року, вих. №2363/03 від 09.11.2018 року не є, в розумінні Методики №991, заявою до НКРЕКП щодо встановлення або зміни тарифів на відпуск електричної енергії та (або) виробництво теплової енергії, адже не відповідає формі, яка встановлена додатком №1 до Методики №991.

В той же час, на зазначені звернення ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» надано відповідь листом від 27.11.2018 року №11166/17.4/7-18.

Що ж стосується заяви позивача вих. №2036/06 від 01.10.2018 року про встановлення тарифів на електричну енергію та теплову енергію за категоріями споживачів ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» на 2019 рік суд зверне увагу на наступне.

Так, вказана заява відповідає формі, яка встановлена додатком №1 до Методики №991.

Згідно із пунктами 4.3-4.5 розділу 4 Методики №991 заява та розрахунки тарифів подаються для реєстрації до НКРЕКП не пізніше ніж за 90 календарних днів до початку планованого періоду. Разом з заявою ліцензіат подає проект інвестиційної програми на відповідний рік.

Сторінки документів, що додаються до заяви, нумеруються, прошнуровуються, завіряються підписом керівника ліцензіата (уповноваженої ним особи). Документи, що надаються як обґрунтування витрат, повинні бути підписані керівником ліцензіата (уповноваженою ним особою), їх копії повинні бути належним чином завірені.

Протягом 30 днів з дня подачі заяви ліцензіат має право подавати уточнення та обґрунтування до розрахунків тарифів за окремими їх складовими, якщо за цей період відбулись зміни, які не залежать від ліцензіата і у планованому періоді вплинуть на його витрати (зміна законодавчої бази, оновлення статистичних даних тощо).

У разі якщо заява та додані до неї документи не відповідають вимогам цієї Методики, заява залишається без розгляду, про що НКРЕКП письмово повідомляє ліцензіата протягом 10 робочих днів з дати реєстрації заяви.

У разі відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам цієї Методики НКРЕКП розглядає їх протягом 90 календарних днів з дати реєстрації її в НКРЕКП.

Рішення щодо встановлення (зміни) тарифів, їх структури та окремих її складових приймається НКРЕКП на засіданнях, що проводяться у формі відкритих слухань, із дотриманням вимог Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (п. 4.7 розділу 4 Методики №991).

Звідси слідує, що НКРЕКП протягом 90 календарних днів з дати реєстрації заяви ліцензіата про встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та (або) виробництво теплової енергії із доданими до неї документами, у разі їх відповідності Методиці №991 розглядає подані документи.

Судом встановлено, що тарифи на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії для позивача, які діяли до 01.07.2019 року встановлені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.12.2018 року №1681 «Про встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії ПрАТ «БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ»».

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що заява позивача вих. №2036/06 від 01.10.2018 року про встановлення тарифів на електричну енергію та теплову енергію за категоріями споживачів ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» на 2019 рік розглянута НКРЕКП, відповідні тарифи затвердженні постановою Регулятора.

В той же час при вирішення спору по суті суд враховує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Аналогічний правовий підхід застосовано в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі №342/157/17.

В межах даної адміністративної справи судом не встановлено протиправної бездіяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо залишення без розгляду по суті звернень Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль (листи за вих. №2036/06 від 01.10.2018 року, вих. №2284/03 від 31.10.2018 року, вих. №2332/03 від 06.11.21018 року, вих. №2363/03 від 09.11.2018 року). Твердження та мотиви, які наведені ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» у позовній заяві в повній мірі спростовані матеріалами справи. Вказане, в свою чергу зумовлює відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення на користь позивача збитків слід зазначити наступне.

Так позивач обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині посилається на те, що НКРЕКП своїми постановами про встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» не забезпечило беззбиткової діяльності позивача. Також ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» вказує, що за результатами роботи у 2018 році встановлений НКРЕКП тариф не дозволив в повному обсязі профінансувати господарську діяльність з відпуску електричної та виробництва теплової енергії та призвів до збиткового фінансового результату.

Згідно частини 1 статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (ч. 5 ст. 21 КАС України).

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За правилами частини 4 статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ч. 1 ст. 1173 ЦК України).

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

За змістом частини 2 статті 1166 ЦК України у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач.

Аналогічний правовий підхід застосовано в постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі №666/213/16-ц.

В межах спірних правовідносин судом не встановлено обставин протиправної бездіяльності НКРЕКП, що мало своїм наслідком завдання збитків Приватному акціонерному товариству «Білоцерківська теплоелектроцентраль».

Більше того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження оскарження в судовому порядку постанов НКРЕКП від 12.12.2016 року №2160, від 02.11.2018 року №1333, від 10.12.2018 року №1681 про встановлення тарифу.

З урахуванням наведеного суд вважає, що в ході розгляду справи не підтверджено належними та остатніми доказами протиправна поведінка НКРЕКП при прийнятті у 2016-2018 роках постанов про встановлення Приватному акціонерному товариству «Білоцерківська теплоелектроцентраль» тарифу, як і не підтверджено протиправної бездіяльності Регулятора в частині розгляду заяв позивача.

Також суд відмічає, що згідно із частинами 2, 3 статті 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Позивачем заявляючи вимоги про стягнення на його користь збитків не надано жодного документу на підтвердження розміру останніх. На переконання суду, акт перевірки від 04.09.2018 року №303 не є належним та достатнім доказом на підтвердження розміру збитків, адже у ньому зазначено фінансовий результат від операційної діяльності ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» за 2017 рік та 1 півріччя 2018 року та не підтверджено обґрунтованість здійснення останнім перевитрат по статтях витрат структури тарифу.

Разом з цим, як повідомив Регулятор, за наслідком розгляду акту перевірки від 04.09.2018 року №303 постановою НКРЕКП від 23.10.2018 року №1269 на позивача накладено штраф у розмірі 225 тис. грн., який сплачений останнім. Доказів оскарження постанови НКРЕКП від 23.10.2018 року №1269 матеріали справи не містять.

Водночас суд враховує, що у відповідності до пункту 4.10 розділу 4 Методики №991 ліцензіат зобов`язаний використовувати кошти, отримані від здійснення ліцензованої діяльності, виключно відповідно до встановленої структури тарифів.

Згідно із підпунктом 14 пункту 2.3 Ліцензійних умова провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 22.03.2017 року №309 при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися організаційних вимог, зокрема дотримуватись визначених напрямків та обсягів використання коштів за статтями витрат, відповідно до встановленої рішенням НКРЕКП структури тарифу на відпуск електричної енергії.

Отже, беручи до уваги наведене суд вважає, що матеріалами справи не підтверджено протиправної поведінки та/або бездіяльності НКРЕКП, яка б мала своїм наслідком завдання матеріальної шкоди (збитків) Приватному акціонерному товариству «Білоцерківська теплоелектроцентраль», розміру таких збитків (шкоди). З огляду на вказане відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, б. 361, ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, б. 19, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, б. 6, ) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення збитків відмовити повністю.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда