Справа № 460/121/21
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/121/21 пров. № А/857/9991/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 460/121/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного офісу Держаудитслужби про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

суддя в 1-й інстанції Дорошенко Н. О.,

час ухвалення рішення 31.03.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 09.04.2021 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Західного офісу Держаудитслужби, в якому (з урахуванням уточнення позовних вимог), просила визнати протиправним та скасувати наказ Західного офісу Держаудитслужби від 03 грудня 2020 року № 575-р "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 "; поновити її на посаді головного спеціаліста з питань комунікації та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області або рівнозначній посаді; стягнути з Західного офісу Держаудитслужби на її користь розмір середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день поновлення на посаді.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Західного офісу Держаудитслужби від 03 грудня 2020 року № 575-р. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста з питань комунікації та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області або рівнозначній посаді з 04 грудня 2020 року. Стягнуто з Західного офісу Держаудитслужби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 грудня 2020 року по 31 березня 2021 року в сумі 42785,60 грн (сума зазначена без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів, які підлягають утриманню під час виплати її працівнику). Судове рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді та виплату середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що наказом Західного офісу Держаудитслужби № 189 від 07 жовтня 2020 року «Про введення в дію структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби» введено в дію з 07 жовтня 2020 року структуру Західного офісу Держаудитслужби та штатний розпис Західного офісу Держаудитслужби. Згідно з цим документом Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області повинно бути укомплектованим у кількості 74 штатних одиниці, а відділ організаційної роботи Управління сформований у кількості 4 особи - державні службовці, а саме: 1 начальник відділу, 2 головних державних аудитори; 1 головний державний фінансовий інспектор. Так, зміни до штатної структури полягають у виведенні посад заступника начальника відділу організаційної роботи управління та головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю та введено додаткову посаду головного державного аудитора на яку призначається особа, яка має освіту фінансово-економічного або гуманітарного спрямування. Однак позивачем отримано спеціальність гуманітарного спрямування, а саме "журналістика, спеціалізація - редагування наукової, технічної та інформаційної літератури", а тому призначення її на вакантну посаду головного державного аудитора в межах відділу організаційної роботи Управління не було можливе з об`єктивних на це причин. Звертає увагу, що зміною істотних умов державної служби вважається зміна основних посадових обов`язків та про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш, як за 30 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати. У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною icтoтниx умов державної служби, він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу» або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 30 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби. Зазначає, що ОСОБА_1 була повідомлена про зміну істотних умов праці та їй було запропоновано продовжити проходження державної служби шляхом виконання посадових обовязків за посадою головного спеціаліста відділу адміністративного-господарського забезпечення, документообігу та контролю виконавської дисципліни Управління. Вважає, що суд помилково ототожнює поняття «звільнення при скороченні посади державної служби» та «припинення у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов», оскільки саме відмова від запропонованої посади, запропонованої в порядку статті 43 Закону України «Про державну службу» й стала підставою для припинення державної служби з подальшим звільненням позивача на підставі п.6 ч.1 ст.83 цього Закону. Таким чином, вважає, що оскаржуваний наказ винесено з дотримання норм чинного законодавства та підтверджується доказами по справі, а саме: наявності попередження про зміну істотних умов державної служби з пропозицією посади в іншому підрозділі Управління, а також наявність особисто написаної заяви. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача (апелянта) Довгополюк В. В. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити.

Представник позивача Клекотка Ю. О. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Західного офісу Держаудитслужби від 03 травня 2018 року № 126 (а.с.72-73) "Про введення в дію структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби" введено в дію з 03 травня 2018 року затверджені Головою Державної аудиторської служби України структуру та штатний розпис Західного офісу Держаудитслужби на 2018 рік із встановленою чисельністю працівників в кількості 710 одиниць, в тому числі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області у складі 12 структурних підрозділів із штатною чисельністю 73 одиниці. До структури Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області входить, зокрема, відділ організаційної роботи, до якого включені посади: начальник відділу -1, заступник начальника відділу - 1, головний державний аудитор - 1, головний державний фінансовий інспектор -1, головний спеціаліст з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю - 1, всього 5 (а.с.74-75).

Наказом Західного офісу Держаудитслужби від 15 травня 2018 року № 152-р "Про переведення працівників" переведено з 15 травня 2018 року, зокрема, ОСОБА_1 , головного спеціаліста по взаємодії зі ЗМІ та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи, на посаду головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи (а.с.76).

Наказом Західного офісу Держаудитслужби від 07 жовтня 2020 року № 189 "Про введення в дію структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби" введено в дію затверджену Головою Державної аудиторської служби України структуру та штатний розпис Західного офісу Держаудитслужби на 2020 рік, (а.с.19-37) із встановленою чисельністю працівників у кількості 730 одиниць, в тому числі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області (а.с.29-31) штатною чисельністю 74 одиниці.

Відповідно до штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби на 2020 рік у штат Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненськой області входять, зокрема:

- відділ організаційної роботи, до якого включені посади: начальник відділу -1, головний державний аудитор - 2, головний державний фінансовий інспектор - 1, всього - 4;

- відділ адміністративно-господарського забезпечення, документообігу та контролю виконавської дисципліни, до якого включені посади: начальник відділу - 1, головний спеціаліст - 2, водій легкового автомобіля - 1, всього - 4.

Суд також встановив, що у зв`язку із введенням у дію з 07 жовтня 2020 року нової структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби, відповідно до статті 43 Закону України "Про державну службу" повідомлено головному спеціалісту з питань комунікацій та зав`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області Клекотці Л. І. про наступну зміну істотних умов державної служби по закінченню 30 календарних днів з моменту вручення повідомлення, за посадою яку вона обіймає, а саме: зміну основних посадових обов`язків у зв`язку із виведенням зі штатного розпису відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області цієї посади. В повідомленні також зазначено, що позивач буде проходити державну службу та виконувати посадові обов`язки за посадою головного спеціаліста відділу адміністративно-господарського забезпечення, документообігу та контролю виконавської дисципліни Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області.

Зазначено, що згідно зі статтею 43 Закону України "Про державну службу" позивач має право на свій розсуд погодитися зі зміною істотних умов державної служби або відмовитися від продовження проходження державної служби на нових умовах. У разі незгоди на продовження проходження державної служби на нових умовах їй необхідно подати керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу" або заяву про переведення на запропоновану посаду не пізніше як за 30 календарних днів з дня ознайомлення з цим повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Роз`яснено, що у разі незгоди на продовження проходження державної служби на нових умовах трудовий договір з нею буде припинено на підставі пункту 6 статті 83 Закону України "Про державну службу" з виплатою згідно з частиною третьою статті 83 цього Закону вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати. Якщо протягом 30 календарних днів з дня ознайомлення з цим повідомленням не надійдуть зазначені вище заяви, вона вважається такою, що погодилась на продовження проходження державної служби (а.с.79).

ОСОБА_1 з посадовою інструкцією головного спеціаліста вказаного вище відділу запропонованої посади ознайомилась під підпис та примірник повідомлення отримала 04 листопада 2020 року і цей факт не заперечується позивачем.

03 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву відповідачу про припинення державної служби та звільнення її 03 грудня 2020 року із займаної посади у зв`язку з її незгодою на продовження державної служби у зв`язку зі зміною істотних умов, відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу" (а.с.82).

Крім того, судом також встановлено, що наказом Західного офісу Держаудитслужби № 575-р від 03 грудня 2020 року "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 " у зв`язку із введенням в дію нової структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби (Наказ Західного офісу Держаудитслужби від 07 жовтня 2020 року №189 "Про введення в дію структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби"), а саме: зміною основних посадових обов`язків у зв`язку із виведенням зі штатного розпису відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області посади головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю, наказано припинити державну службу та звільнити 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області у зв`язку із її незгодою на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов, відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу". Підстава: заява ОСОБА_1 від 03 грудня 2020 року, повідомлення про зміну істотних умов державної служби від 04 листопада 2020 року (а.с.8).

Не погодившись з наказом Західного офісу Держаудитслужби № 575-р від 03 грудня 2020 року, ОСОБА_1 звернулася з цим позовом у суд.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Західного офісу Держаудитслужби від 03 грудня 2020 року № 575-р про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 не відповідає критеріям правомірності, встановленим в ч.2 ст.2 КАС України, є необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки наслідком зміни структури Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області є виведення із штатного розпису посади, яку обіймала позивач, без збереження посадових обов`язків за такою посадою в складі посадових обов`язків за іншою посадою, тому у спірних правовідносинах підставою звільнення позивача могло бути скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців (п. 4 ч. 1 ст. 83, п. 1 ч. l ст. 87 Закону), а не зміна істотних умов державної служби (п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону №889-VIII).

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Ст.43 Конституції України гарантує, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч.1 ст.3 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до ч.2 ст.1 вищезазначеного Закону державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Ч.1 ст.83 Закону України «Про державну службу» передбачає, що державна служба припиняється, зокрема:

1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону);

2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону);

3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону);

4) за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону);

5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону);

6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону);

7) у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом;

8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади";

9) з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).

Наведені підстави припинення державної служби є самостійними, різними за своїм правовим змістом і не можуть існувати одночасно.

Згідно з ч.3 ст.83 цього Закону в разі звільнення з державної служби на підставі пунктів 6 і 7 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст.43 вищезазначеного Закону зміною істотних умов державної служби вважається зміна:

1) належності посади державної служби до певної категорії посад;

2) основних посадових обов`язків;

3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення;

4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу;

5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

Ч.4 ст.43 Закону України «Про державну службу» передбачає, що про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 30 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 30 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 30 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у статті 43 Закону України «Про державну службу» №889-VIII встановлено вичерпний перелік випадків, наявність яких свідчить про зміну істотних умов державної служби. Для застосування п.6 ч.1 ст.83 цього Закону, як підстави для припинення державної служби, має бути наявною сукупність двох обставин, а саме: незгода державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби та подання державним службовцем заяви на звільнення на підставі п. 6 ч. 1 ст.83 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.87 цього Закону №889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема:

1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Ч.3 ст.87 вищезазначеного Закону №889-VIII передбачає, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

Державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення за рішенням суб`єкта призначення може бути призначений на рівнозначну або нижчу посаду державної служби, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу.

Відповідно до ч.4 ст.87 Закону України «Про державну службу» у разі звільнення з державної служби на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Як вбачається з матеріалів справи, головному спеціалісту з питань комунікацій та зав`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області Клекотці Л. І. у зв`язку із введенням у дію з 07 жовтня 2020 року нової структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби, відповідно до статті 43 Закону України "Про державну службу" повідомлено про зміну істотних умов державної служби по закінченню 30 календарних днів з моменту вручення повідомлення, за посадою яку вона обіймає, а саме: зміну основних посадових обов`язків у зв`язку із виведенням зі штатного розпису відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області цієї посади.

У повідомленні також зазначено, що позивач буде проходити державну службу та виконувати посадові обов`язки за посадою головного спеціаліста відділу адміністративно-господарського забезпечення, документообігу та контролю виконавської дисципліни Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області.

Крім того, у повідомлені зазначено, що згідно зі статтею 43 Закону України "Про державну службу" позивач має право на свій розсуд погодитися зі зміною істотних умов державної служби або відмовитися від продовження проходження державної служби на нових умовах. У разі незгоди на продовження проходження державної служби на нових умовах їй необхідно подати керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу" або заяву про переведення на запропоновану посаду не пізніше як за 30 календарних днів з дня ознайомлення з цим повідомленням про зміну істотних умов державної служби та роз`яснено, що у разі незгоди на продовження проходження державної служби на нових умовах трудовий договір з нею буд припинено на підставі пункту 6 статті 83 Закону України "Про державну службу" з виплатою згідно з частиною третьою статті 83 цього Закону вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати. Якщо протягом 30 календарних днів з дня ознайомлення з цим повідомленням не надійдуть зазначені вище заяви, вона вважається такою, що погодилась на продовження проходження державної служби (а.с.79).

При цьому, матеріалами справи підтверджується і не заперечується позивачем, що вона з посадовою інструкцією головного спеціаліста вказаного вище відділу запропонованої посади ознайомилась під підпис та примірник повідомлення отримала 04 листопада 2020 року.

Разом з тим, 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву відповідачу про припинення державної служби та звільнення її 03 грудня 2020 року із займаної посади у зв`язку з її незгодою на продовження державної служби у зв`язку зі зміною істотних умов, відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу" (а.с.82).

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що наказом Західного офісу Держаудитслужби № 575-р від 03 грудня 2020 року "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 " у зв`язку із введенням у дію нової структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби (Наказ Західного офісу Держаудитслужби від 07 жовтня 2020 року №189 "Про введення в дію структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби"), а саме: зміною основних посадових обов`язків у зв`язку із виведенням зі штатного розпису відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області посади головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю, наказано припинити державну службу та звільнити 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста з питань комунікацій та зав`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області у зв`язку із її незгодою на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов, відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу". Підстава: заява ОСОБА_1 від 03 грудня 2020 року, повідомлення про зміну істотних умов державної служби від 04 листопада 2020 року (а.с.8).

Колегія суддів зазначає, що припинення державної служби та звільнення позивача з займаної посади було зумовлене введенням з 07 жовтня 2020 року в дію нової структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби, наслідком чого було виведення з штатного розпису відповідача посади головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області.

Разом з тим, зміна структури Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області не віднесена до обставин, з якими законодавець у статті 43 Закону України «Про державну службу» №889-VIII пов`язує зміну істотних умов праці, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах не є зміна основних посадових обов`язків державного службовця.

Згідно з п.4 ч.1 ст.2 цього Закону №889-VIII посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що підстави для висновку про зміну посадових обов`язків за посадою головного спеціаліста з питань комунікацій та зав`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області відсутні, оскільки в новому штатному розписі відповідача така посада взагалі не передбачена.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, порівнявши посадові інструкції за вказаною посадою (а.с.77-78) та запропонованою позивачу посадою головного спеціаліста відділу адміністративно-господарського забезпечення, документообігу та контролю виконавської дисципліни Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області (а.с.80-81), встановлено, що посадові обов`язки за такими посадами державної служби є різними, а тому відсутні підстави вважати такі посади спорідненими, оскільки жодний з обов`язків, передбачених посадовою інструкцією за посадою головного спеціаліста з питань комунікацій та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи, не збережено в посадовій інструкції за посадою головного спеціаліста відділу адміністративно-господарського забезпечення, документообігу та контролю виконавської дисципліни Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що повідомлення позивача про зміну істотних умов праці, а саме: зміну основних посадових обов`язків за посадою, яку вона обіймала, є безпідставним та необґрунтованим, а тому подання державним службовцем заяви про звільнення на підставі п. 6 ч.1 ст.83 Закону України «Про державну службу» №889-VIII не може бути самостійною та достатньою підставою для припинення державної служби з такої підстави, оскільки відсутні підстави для висновку про зміну посадових обов`язків за посадою державної служби.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ Західного офісу Держаудитслужби від 03 грудня 2020 року № 575-р про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 не відповідає критеріям правомірності, встановленим в ч.2 ст.2 КАС України, є необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки наслідком зміни структури Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області є виведення із штатного розпису посади, яку обіймала позивач, без збереження посадових обов`язків за такою посадою в складі посадових обов`язків за іншою посадою, тому у спірних правовідносинах підставою звільнення позивача могло бути скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців (п. 4 ч. 1 ст. 83, п. 1 ч. l ст. 87 Закону), а не зміна істотних умов державної служби (п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону №889-VIII).

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 Закону України Про державну службу дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно зі ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів зазначає, що належним способом захисту порушених прав позивача та охоронюваних законом інтересів позивача є поновлення його на роботі.

День звільнення це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивача було звільнено із Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області з 03 грудня 2020 року, тому ОСОБА_1 має бути поновлена у тому органі, з якого вона була протиправно звільнена на посаді головного спеціаліста з питань комунікації та зав`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, разом з тим зазначає, що зазначення судом першої інстанції про поновлення на рівнозначні посаді є помилковим, враховуючи наведені вище правові норми, тому словосполучення «або рівнозначній посаді» необхідно виключити.

Також, як зазначалося вище, ч.2 ст.235 КЗпП України передбачає, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника відповідно до ч.1 ст.27 Закону України Про оплату праці визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок №100).

П.5 Порядку №100 передбачає, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п.8 Порядку №100 у разі, коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

З наявного в матеріалах справи розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 (а.с.124), обчисленого у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача становить 534,82 грн, сторонами цей факт не заперечується.

Таким чином, час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 04 грудня 2020 року по 31 березня 2021 року складає 80 робочих днів, розрахований відповідно до листа Міністерства соціальної політики України про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2020, 2021 роки, а тому на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 42785,60 грн (80 роб. днів х 534,82 грн) без відрахування податків, зборів та інших обов`язкових до сплати платежів, оскільки відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2019 року у справі №2340/3023/18, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно стягнув з Західного офісу Держаудитслужби на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 грудня 2020 року по 31 березня 2021 року у розмірі 42785,60 грн.

Також правильним є висновок суду першої інстанції, враховуючи положення ст.371 КАС України, про негайне виконання судового рішення в частині поновлення на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, правильно і повно встановив обставини справи, лише у резолютивній частині рішення при поновлення на посаді доповнив рівнозначною посадою, у зв`язку з чим рішення в цій частині необхідно змінити, виключивши словосполучення: «або рівнозначній посаді», в решті ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому таке необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 460/121/21 змінити, виключивши з абзацу 3 резолютивної частини рішення словосполучення «або рівнозначній посаді».

У решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 460/121/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 01 листопада 2021 року.