Справа № 686/10621/21
Суддя: Бондарчук В. В.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/216/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Бондарчука В.В.,

секретаря Слободян Л.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП №2 ХРУП ВП ГУНП в Хмельницькій області сержанта поліції Федорко Артема Миколайовича, Управління патрульної поліції в Хмельинцкьій області, Головного Управління Національної поліції у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

1. Стислий виклад позиції позивача.

27 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів про скасування постанови серії ЕАН №4102074, посилаючись на те, що 21 квітня 2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 510 грн. Незаконність винесеної постанови ОСОБА_1 , обґрунтовує тим, що докази вчиненого правопорушення у ній відсутні, у постанові відсутні посилання на докази, досліджуючи які, інспектор поліції дійшов висновку, про наявність вини у діях ОСОБА_1 . З огляду на викладене ОСОБА_1 просить його позов задовольнити та стягнути на його користь завдану незаконним притягненням до адміністративної відповідальності моральну шкоду в сумі 2 000 грн.

2. Стислий виклад позиції відповідача.

12.07.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ГУНП в Хмельницькій області в якому він просить в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що 21 квітня 2021 року інспектором поліції Федорко А.М. було виявлено, що позивач керуючи транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 по дорозі с. Андрійківці-с.Скібнево Хмельницького району, проігнорував п. 9.2б) ПДР, а саме не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед поворотом у зв`язку із чим обґрунтовано був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подав заяву, про те, що управління не є належним відповідачем у справі.

Представник відповідача ГУНП в Хмельницькій області подав до суду відзив, в якому у задоволенні позову просив відмовити, в судове засідання не з`явився.

Ухвалою суду від 22.07.2021 року було залучено до участі у справі як співвідповідача ГУНП в Хмельницькій області.

Суд дослідивши наявні у ній докази, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як встановлено в судовому засіданні інспектором ВП №2 ХРУП ВП ГУНП в Хмельницькій області сержантом поліції Федорко А.М. 21.04.2021 року було винесено постанову серії ЕАН №4102074 у справі про адміністративні правопорушення, якою було встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 не ввімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху, чим порушив п.9.2 «б» ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та отримав покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно ст.122 ч.2 КУпАП користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

п.9.2 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

Зазначені обставини підтверджуються копією постанови серії ЕАН №4102074.

На підставі оцінки наявних доказів поліцейським був зроблений висновок про наявність складу адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_1 передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а також порушення п.9.2б) Правил дорожнього руху у зв`язку із чим притягнув позивача до адміністративної відповідальності та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу.

4. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи позивача, про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення йому не було пред`явлено доказів його винуватості дійсно заслуговують на увагу суду, оскільки з наданих доказів, зокрема відеозапису із нагрудної камери поліцейського вбачається, що зафіксовано виключно тільки процес спілкування ОСОБА_1 із поліцейськими, однак доказів того, що дійсно позивач допустив порушення вимог 9.2.б Правил дорожнього руху суду надано не було.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього позивач, зазначив, що незаконним та явно необґрунтованим притягненням його до адміністративної відповідальності працівником поліції йому завдано моральних страждань, розмір яких він визначив у сумі 2 000 грн.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В силу ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху;

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхиленні інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційний суд України в своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 зазначив, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Суд зазначав у наведеному рішенні, що КУпАП визначає систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності (п.2.2 Рішення).

Також Суд у наведеному Рішенні аналізує можливість притягнення особи до відповідальності у так званому у скороченому провадженні. При цьому Суд вказує, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Тобто, позиція Суду полягає у тому, що навіть у випадку, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, стадія фіксації адміністративного правопорушення та формування матеріалів справи є обов`язковою і має передувати такому розгляду.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на висновки зроблені інспектором щодо підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП суд не погоджується із їх обґрунтованістю, та вважає, що в його діях відсутній склад такого адміністративного правопорушення, який взагалі не доводиться жодними належними та допустимими доказами, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми права, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Звернувшись з цим позовом до суду, позивач зазначав, що поліцейський протиправно склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене чс 2 ст 122 КУпАП, відносно нього, чим завдано суттєвих моральних страждань, що призвело до порушення його нормальних життєвих та професійних зв`язків.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди.

Судові витрати по справі становлять 454 грн., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Хмельницькій області на користь держави.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, 241, 246 КАС України, ст.122 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ВП №2 ХРУП ВП ГУНП в Хмельницькій області сержанта поліції Федорко Артема Миколайовича, Управління ПП у Хмельницькій області, Головного Управління Національної поліції у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Скасувати постанову серії ЕАН №4102074від 21 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення згідно п.1 ст.247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП в Хмельницькій області на користь держави судові витрати в сумі 454 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач інспектор ВП №2 ХРУП ВП ГУНП в Хмельницькій області сержант поліції Федорко Артем Миколайович, місце роботи Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, пров.Коцюбинського, 35/1 м. Хмельницький.

Відповідач Головне Управління Національної поліції у Хмельницькій області, місцезнаходження вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький.

Відповідач Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження пров.Коцюбинського, 35/2 м. Хмельницький.

Текст рішення виготовлений 22.10.2021 року.

Суддя: