Справа № П/320/423/20
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у роз`ясненні судового рішення

29 жовтня 2021 року Київ П/320/423/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

На розгляді в Київському окружному адміністративному суді перебував адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про:

- визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2014 по 02.08.2014;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до рішення суду від 15.04.2020, вказаний адміністративний позов ОСОБА_1 суд задовольнив:

- визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження 04071, м. Київ, Подільський район, вул. Ярославська, буд. 40, ) у перерахунку пенсії ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) згідно з статями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, оформлену листом від 21 листопада 2019 року №984/103-13;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження 04071, м. Київ, Подільський район, вул. Ярославська, буд. 40, ) здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2020, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року - повернута апелянту.

На підставі рішення від 15.04.2020, Київський окружний адміністративний суд 16.10.2020 видав виконавчий лист №320/423/20.

Відповідно до ухвали суду від 26.11.2021, суд відмовив у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі №320/423/20, а саме про роз`яснення резолютивної рішення суду в частині, що стосується розміру, в якому зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату основної та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2014 по 02.08.2014.

Також до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про роз`яснення судового рішення, у якій зазначив, що з метою виконання рішення суду позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою про виконання вказаного судового рішення Київського окружного адміністративного суду. Листом від 03.11.2020 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області надало відповідь, в якій зазначено, що дане рішення суду залишене без виконання так як воно не містить посилань на раніше винесені судові рішення чи на певні розміри, в яких мають бути встановлені зазначені виплати. Тобто, на думку позивача, зі змісту даної відповіді стає зрозуміло, що під час виконання вказаного рішення суду у Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області виникли труднощі, зокрема щодо трактування резолютивної частини вказаного судового рішення, у зв`язку з чим відповідач фактично відмовив у нарахуванні пенсії позивачу.

З огляду на зазначене, позивач просить роз`яснити пункт 3 резолютивної частини рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №320/423/20, а саме вказати, що при виконанні судового рішення, Головному управління Пенсійного фонду України у Київській області необхідно здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, відповідно до статей 39, 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частини третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення.

Ураховуючи приписи статті 254 КАС та те, що рішення суду від 15.04.2020 ухвалене в порядку письмового провадження, суд вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про роз`яснення судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 254 КАС, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Виходячи з приписів вказаної норми, підстави для роз`яснення судового рішення існують лише тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, та без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Зокрема, це стосується недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення. Отже, підставою для подання заяви про роз`яснення рішення, є його незрозумілість.

При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить. Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Ураховуючи зазначене, суд вважає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.

Критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.

Така ж позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 02.02.2021 у справі №0907/2а-5226/2011.

Дослідивши зміст мотивувальної та резолютивної частин рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №320/423/20, суд дійшов висновку, що текст вказаного судового рішення труднощів для розуміння не викликає, суть рішення зрозуміла та не двозначна, спосіб, у який викладено мотивувальну та резолютивну частину вказаного рішення, не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння та виконання.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №320/423/20, оскільки судове рішення є чітким, зрозумілим та належним чином вмотивованим з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог статті 370 КАС, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Європейським судом з прав людини неодноразово розкривалось поняття принципу res judicata - поваги до чинного рішення суду. Зокрема у справах "Христов проти України" (Khristov v. Ukraine), заява №24465/04, рішення від 19 лютого 2009 року, "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], заява №28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII.

Такі роз`яснення систематизовані у звіті Венеціанської комісії 2011 року (CDL-AD(2011)003rev. Report on the Rule of Law. Ad opted by the Venice Commission at its 86th plenary session (Venice, 25-26 March 2011) on the basis of comments by Mr Pieter van Dijk, Ms Gret Haller, Mr Jeffrey Jowell, Mr Kaarlo Tuori), де, окрім іншого наголошується, що правова визначеність вимагає, щоб правові норми були зрозумілими й точними і мали на меті гарантування, що ситуації і правовідносини будуть передбачуваними. Зворотна дія не відповідає принципу правової визначеності, щонайменше у кримінальному праві (відповідно до статті 7 ЄКПЛ), оскільки особи повинні знати наслідки своєї поведінки; але також і в цивільному та адміністративному праві, оскільки це може впливати на права і законні інтереси. Також правова визначеність вимагає поваги до принципу res judicata - остаточні рішення національних судів не мають ставитися під сумнів. Це також вимагає виконання остаточних судових рішень. Система, що дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах і без зазначення строку, не відповідає принципу правової визначеності.

Ситуація, за якої неможливо виконати остаточне рішення суду з процесуальних міркувань, котрі не впливають на його суть, містить ознаки зневаги до такого акту правосуддя. Нівелює його та підриває довіру суспільства до судової гілки влади як до інституту держави.

Керуючись статтями 241, 248, 254, 256, 294, 295 КАС, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №320/423/20.

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Басай О.В.