Справа № 127/18241/21
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/193/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка Володимира Андрійовича до інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Ясена Андрія Івановича про скасування постанови серії ЕАН №4469895 від 10 липня 2021 року про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Гуменюк В.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Ясена А.І. про скасування постанови серії ЕАН №4469895 від 10 липня 2021 року про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2021 року позовна заява була залишена без руху, позивачу був наданий термін для усунення недоліків, які він усунув у визначений судом строк.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 20 вересня 2021 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 22 жовтня 2021 року.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10 липня 2021 року інспектором 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Ясеном А.І. винесено постанову серії ЕАН №4469895 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до змісту зазначеної постанови, водій керував транспортним засобом з буксируючим напівпричіпом та непрацюючими задніми габаритними вогнями в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» ПДР України - керування транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами, не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла. Позивач вважає, що інспектором Ясеном А.І. під час винесення оскаржуваної постанови були допущені такі порушення: інспектор Ясен А.І. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи; відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок розгляду справи встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП. Крім того, що була порушена процедура розгляду адміністративної справи, також відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 121 КУпАП: перед початком керування транспортним засобом позивач пересвідчився в його повному технічному справному стані, в його автомобілі горіли всі необхідні світлові сигнали. Також, на усне клопотання позивача до інспектора поліції Ясена А.І. про надання доказів порушення ним правил дорожнього руху, останній відмовився такі докази надавати. Враховуючи викладене, позивач просить скасувати постанову серії ЕАН №4469895 від 10.07.2021, винесену інспектором 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Ясеном А.І. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гуменюк В.А. не з"явилися, суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовну заяву підтримали. В судовому засіданні 22 жовтня 2021 року представник позивача - адвокат Гуменюк В.А. та позивач ОСОБА_1 , пославшись на вищезазначені обставини, позов підтримали, позивач суду пояснив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектор поліції Ясен А.І. незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, позбавив його можливості скористатися правовою допомогою та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Представник відповідача Ясена А.І. за довіреністю Химич Д.В. в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та надав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними і не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме п. 31.4.3 «в» ПДР України - керував транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами, не горіла ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 284 КУпАП, інспектором Ясеном А.І., як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження, зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду, що і зроблено позивачем. Тому право на захист позивача не порушено.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, суд розглянув справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис події, яка мала місце 10 липня 2021 року за участю сторін, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як вбачається із оскаржуваної постанови серії ЕАН №4469895, 10 липня 2021 року о 21:33:53 в м. Вінниці по вул. Бучми, 161 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з буксируючим напівпричепом та непрацюючими задніми габаритними вогнями в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України. За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень.

Як зазначив позивач, інспектор поліції Ясен А.І. незаконно розглянув справу про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи.

Відповідно до частини другої статті 279 КУпАП головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно з частиною другою статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У статті 222 КУпАП чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частина 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п"ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вказані норми, суд прийшов до висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення ПДР (ч. 1 ст. 121 КУпАП) на місці зупинки транспортного засобу без складення протоколу, що в повній мірі спростовують доводи позивача відносно порушення його прав в цій частині.

Вимогами частини 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до пункту 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, забороняється експлуатація транспортних засобів, коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІІІ, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевірку документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вищезазначеного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, відео реєстратор може бути встановлений у середині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Як вбачається із наданого представником відповідача відеозапису події, яка мала місце 10 липня 2021 року за участю сторін, інспектор поліції Ясен А.І. під час розгляду справи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення позбавив останнього можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, правом на захист.

У розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Судом було встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою. Однак, інспектором поліції не вжито жодних дій щодо надання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Як зазначив в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а, ненадання інспектором можливості реалізувати клопотання особи про надання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка В.А. до інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Ясена А.І. про скасування постанови серії ЕАН №4469895 від 10 липня 2021 року про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд вважає, що постанову серії ЕАН №4469895 від 10 липня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень слід скасувати, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП направити до Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП на новий розгляд.

Крім того, частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 гривні, які він сплатив при подачі позову до суду, що підтверджується квитанцією (а.с.10), та 5000 гривень витрат пов`язаних з наданням йому правничої допомоги адвоката, що підтверджується меморіальним ордером №2PL614180 від 15 серпня 2021 року, актом №24 від 11.10.2021 виконаних робіт (послуг), розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу, витягом з угоди №71 про надання правової допомоги від 12.07.2021 (а.с. 44-47).

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 121, ст. 7, ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка Володимира Андрійовича до інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Ясена Андрія Івановича про скасування постанови серії ЕАН №4469895 від 10 липня 2021 року про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4469895 від 10 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП направити до Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП на новий розгляд.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні та 5000 (п"ять тисяч) гривень витрат пов`язаних з наданням йому правничої допомоги адвоката.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України, викладеним в новій редакції згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантану, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19)» №731-ІХ від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: