Справа № 160/15143/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зобов`язання вчинити певні дії, -
31.08.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано час для усунення недоліків.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
28.09.2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464, є недоїмкою, за який сплачується єдиний внесок. З метою ведення контролю за сплатою сум єдиного внеску по даній категорії платників, Державною податковою службою України розроблено алгоритм відображення в інтегрованих картках платників в автоматичному режимі по коду платежу 71040000 сум нарахувань з єдиного внеску. Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується, у тому числі, па підставі даних інформаційної системи контролюючого органу, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Реєстрація позивача фізичною особою-підприємцем була обумовлена тим, що з 2001 року позивач здійснює господарську діяльність як арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) на підставі наступних ліцензій:
- ліцензія Міністерства економіки України, серія АА № 047643 від 17.08.2001 року;
- ліцензія Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, серія АА № 779211 від 17.08.2004 року;
- ліцензія Державного департаменту з питань банкрутства серія АВ № 347153 від 16.08.2007 року;
- ліцензія Міністерства юстиції України, серії АД № 040845 від 21.08.2012 року.
Після реєстрації фізичною особою-підприємцем, позивача взято на облік до ДПІ у Красногвардійському районі як платник податків, про що була видана довідка про взяття на облік платника податків (форма № 4-ОПП) за № 21074351/1 від 10.07.2001 року.
Відповідно до наданих до суду копій платіжних доручень протягом 2013-2020р.р. позивачем своєчасно сплачувались податки та внески і щорічно подавалися податкові декларації та звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску Форми №Д5 (річна).
- квитанція від 15.02.2017р., сплата ЄСВ за січень 2017р. у розмірі 704,00 грн.;
- квитанція від 14.03.2017р., сплата ЄСВ за лютий 2017р. у розмірі 704,00 грн.;
- квитанція від 14.04.2017р., сплата ЄСВ за березень 2017р. у розмірі 704,00 грн.;
- квитанція від 12.05.2017р., сплата ЄСВ за квітень 2017р. у розмірі 704,00 грн.;
- квитанція від 13.06.2017р., сплата ЄСВ за травень 2017р. у розмірі 704,00 грн.;
- квитанція від 14.07.2017р., сплата ЄСВ за червень 2017р. у розмірі 704,00 грн.;
- платіжне доручення № 1 від 11.08.2017р. сплата ЄСВ за липень 2017р. у розмірі 704,00 грн.;
- платіжне доручення № 2 від 08.09.2017р. сплата ЄСВ за серпень 2017р. у розмірі 704,00 грн.;
- квитанція від 18.10.2017р., сплата ЄСВ за вересень 2017р. у розмірі 704,00 грн.;
- платіжне доручення № 4 від 15.11.2017р. сплата ЄСВ за жовтень 2017р. у розмірі 704,00 грн.;
- платіжне доручення № 5 від 11.12.2017р. сплата ЄСВ за листопад 2017р. у розмірі 704,00 грн.;
Суми нарахованого єдиного внеску були відображені платником в Звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску. Зазначений звіт був отриманий ДПІ у Чечелівському (Красногвардійському) районі м. Дніпра 16.01.2018р.
- платіжне доручення № 1 від 08.02.2018р. сплата ЄСВ за січень 2018р. у розмірі 819,06 грн.;
- платіжне доручення № 4 від 15.03.2018р. сплата ЄСВ за лютий 2018р. у розмірі 819,06 грн.;
- платіжне доручення № 5 від 12.04.2018р. сплата ЄСВ за березень 2018р. у розмірі 819,06 грн.;
- платіжне доручення № 6 від 14.05.2018р. сплата ЄСВ за квітень 2018р. у розмірі 819,06 грн.;
- платіжне доручення № 7 від 14.06.2018р. сплата ЄСВ за травень 2018р. у розмірі 819,06 грн.;
- платіжне доручення № 8 від 19.07.2018р. сплата ЄСВ за червень 2018р. у розмірі 819,06 грн.;
- платіжне доручення № 9 від 15.08.2018р. сплата ЄСВ за липень 2018р. у розмірі 819,06 грн.;
- платіжне доручення № 10 від 06.09.2018р. сплата ЄСВ за серпень 2018р. у розмірі 819,06 грн.
- квитанція від 18.10.2018р. сплата ЄСВ за вересень 2018р. у розмірі 819,06 грн.;
- квитанція від 20.11.2018р. сплата ЄСВ за жовтень 2018р. у розмірі 819,06 грн.;
- квитанція від 17.12.2018р. сплата ЄСВ за листопад 2018р. у розмірі 819,06 грн.;
- платіжне доручення № 1 від 18.01.2019р. сплата ЄСВ за грудень 2018р. у розмірі 819,06 грн.;
Суми нарахованого єдиного внеску були відображені платником в Звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску. Зазначений звіт був отриманий ДПІ у Чечелівському районі м. Дніпра 05.02.2019р.
- платіжне доручення № 2 від 18.02.2019р. сплата ЄСВ за січень 2019р. у розмірі 918,06 грн.;
- платіжне доручення № 4 від 15.03.2019р. сплата ЄСВ за лютий 2019р. у розмірі 918,06 грн.;
- платіжне доручення № 6 від 10.04.2019р. сплата ЄСВ за березень 2019р. у розмірі 918,06 грн.;
- платіжне доручення № 9 від 15.05.2019р. сплата ЄСВ за квітень 2019р. у розмірі 918,06 грн.;
- платіжне доручення № 11 від 18.06.2019р. сплата ЄСВ за травень 2019р. у розмірі 918,06 грн.;
- платіжне доручення № 12 від 19.07.2019р. сплата ЄСВ за червень 2019р. у розмірі 918,06 грн.;
- платіжне доручення № 13 від 15.08.2019р. сплата ЄСВ за липень 2019р. у розмірі 918,06 грн.;
- квитанція від 16.10.2019р. сплата ЄСВ за серпень, вересень 2019р. у розмірі 1836,20 грн.;
- квитанція від 19.10.2019р. сплата ЄСВ за жовтень 2019р. у розмірі 918,00 грн.;
- квитанція від 26.12.2019р. сплата ЄСВ за грудень 2019р. у розмірі 918,00 грн.;
Суми нарахованого єдиного внеску були відображені платником в Звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску. Зазначений звіт був отриманий ДПІ у Чечелівському районі м. Дніпра 24.01.2020 року.
- квитанція від 20.01.2020р. сплата ЄСВ за грудень 2019р. у розмірі 819,06 грн.;
- квитанція від 21.02.2020р. сплата ЄСВ за січень 2020р. у розмірі 1036,06 грн.;
- квитанція від 20.07.2020р. сплата ЄСВ за червень 2020р. у розмірі 1040,00 грн.;
- меморіальний ордер №L0205YJ6G7 від 05.02.2021р. сплата ЄСВ за 2020р. у розмірі 8342,57 грн.
Суми нарахованого єдиного внеску були відображені платником в Звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску. Зазначений звіт був отриманий ДПІ у Чечелівському районі м. Дніпра 29.01.2021 року.
Таким чином, платником податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як фізичною особою - підприємцем з ознакою провадження незалежної професійної діяльності в повному обсязі були сплачені єдині внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Позивач звернувся до відповідача із заявою стосовно проведених нарахувань.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
У цій справі спірним є питання оплати позивачем єдиного внеску за двома підставами, а саме як фізичною особою-підприємцем та особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність з того ж виду діяльності за КВЕД.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі - Закон № 2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 10 частини першої статті 1 Закону №2464 визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до пунктів 4 та 5 частини першої статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Спірні правовідносини в врегульовані також нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
У свою чергу, незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Відповідно до пункту 65.1 статті 65 Податкового кодексу України, взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
За змістом пункту 65.2 статті 65 Податкового кодексу України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.
Податковий кодекс України передбачає обов`язок самозайнятих осіб стати на облік у контролюючому органі. При цьому, такий обов`язок передбачено у разі коли особа здійснює підприємницьку діяльність, а також у разі, коли особа здійснює незалежну професійну діяльність.
Також слід зазначити, що контролюючий орган відмовляє у повторному взятті на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа. Такий обов`язок контролюючого органу передбачено підпунктом 65.4.4 пункту 65.4 статті 65 Податкового кодексу України.
Якщо особа взята на облік як самозайнята особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, вона не повинна повторно ставати на облік та подавати документи як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність.
Отже, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність та є фізичною особою-підприємцем.
Відповідно до пунктів 178.1 та 178.2 статті 178 ПК України, особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно зі статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражні керуючи були визнані суб`єктами незалежної професійної діяльності.
Також, відповідно до п. 6 розділу X Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» було встановлено, що протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом державний орган з питань банкрутства безоплатно замінює за заявою арбітражного керуючого ліцензію на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), яке відповідно до цього Закону надає право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
Враховуючи викладене, позивач отримав свідоцтво № 43 від 08.02.2013р. про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого Міністерством юстиції України.
Згідно з пп. 4 п. 6.7. Порядку обліку платника податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року № 1588 якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою «Зміни» та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, визначеного у підпункті 1 цього пункту.
Після отримання свідоцтва № 43 від 08.02.2013р. про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого та на виконання вимог пп. 4 п. 6.7. Порядку обліку платника податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року №1588, позивач звернувся до ДПІ у Красногвардійському районі з метою внесення змін до своїх облікових записів як платника податків.
Отже позивач не знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Красногвардійському районі окремо як фізична особа-підприємець та окремо як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність.
Судом встановлено, що у 2017-2020 роках звітність подавалась позивачем як особою, що провадить незалежну професійну діяльність. Звітність як фізичною особою-підприємцем не подавалась, що не заперечується відповідачем.
Зважаючи на те, що позивачем отриманий дохід в межах одного виду діяльності, нарахування ЄСВ позивачу окремо ще і як фізичній особі-підприємцю спричиняє подвійну його сплату, оскільки такий внесок сплачувався ОСОБА_2 самостійно, згідно з поданою звітністю в межах такої діяльності як особою, що провадить незалежну професійну діяльність.
Метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Оскільки позивач як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність, сплачував єдиний внесок у порядку та розмірах, визначених законодавством, звітності як фізична особа-підприємець не подавав, доходу як фізична особа-підприємець не отримав, перевірки з цього питання не проводилось, це виключає обов`язок по сплаті у спірний період єдиного внеску позивачем ще і як фізичною особою-підприємцем, який не отримував дохід від підприємницької діяльності.
Інше тлумачення норм Закону №2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особою, що проводить незалежну професійну діяльність і перебуває на обліку як фізична особа-підприємець, яка не отримувала доходу від такої підприємницької діяльності, спричиняє подвійну його сплату, що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
Така позиція суду узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими щодо застосування релевантних норм права у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 520/3939/19.
Згідно з пп. 19.1.10 п. 19.1 ст. 19 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів.
Питання щодо організації діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування врегульовано Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (далі - Порядок № 422).
У пункті 2 розділу І вказаного Порядку № 422 визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
Пунктом 5 розділу І Порядку № 422 передбачено, що контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.
Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.
Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.
При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.
У підпунктах 1, 2 пункту 4, підпунктами 1, 2 пункту 5 розділу V Порядку № 422 закріплено, що працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.
Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.
На підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про початок/продовження процедури судового оскарження (ухвала суду про відкриття провадження) донарахована/зменшена сума вважається неузгодженою (статус податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та рішення щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Оскаржується в судовому порядку»).
У разі внесення вказаної інформації: до настання граничного строку сплати/зменшення - відповідні облікові показники (операції) в ІКП блокуються, а донараховані/зменшені суми не відображаються та не беруть участі у розрахунках; після настання граничного строку сплати/зменшення - в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо виключення з обліку донарахованих/зменшених сум у зв`язку із запізненням надходження ухвали суду про порушення провадження у справі.
Інформація з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про продовження процедури судового оскарження в касаційній інстанції відображається в ІКП лише у випадку відкриття провадження та прийняття судом рішення про забезпечення адміністративного позову.
У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється залежно від наслідків розгляду скарги (заяви) відповідно до інформації з інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, на статуси «Скасовується в адміністративному порядку», або «Вручено, адміністративний розгляд», або «Анульовано» при частковому скасуванні.
У разі якщо за результатами адміністративного оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус документа в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в адміністративному порядку»), в ІКП відображення облікових показників не проводиться.
З метою контролю за відповідністю показників, відображених в ІКП, даним підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, кожний робочий день формуються електронні реєстри розбіжностей сум узгоджених/неузгоджених грошових зобов`язань/фінансових санкцій (недоїмки, штрафних санкцій та пені з єдиного внеску) та/або зменшення суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від`ємного значення суми ПДВ, вказаних у податкових повідомленнях-рішеннях/рішеннях/вимогах та/або рішеннях щодо єдиного внеску та наявних в ІКП (далі - реєстр розбіжностей КПР ІКП).
До реєстру розбіжностей КПР ІКП включається інформація щодо податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, помилково відсутніх/наявних в ІКП або які мають невідповідність сум в ІКП даним підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.
Реєстр розбіжностей КПР ІКП опрацьовується ДФС та її органами.
Терміни опрацювання реєстру розбіжностей КПР ІКП : на рівні органу ДФС, що склав податкове повідомлення-рішення/рішення/вимогу та/або рішення щодо єдиного внеску - кожний робочий день; на територіальному рівні (Автономна Республіка Крим, області, міста Київ та Севастополь) - щодекади, протягом трьох робочих днів з дня, наступного за останнім днем декади; на всіх рівнях ДФС - щомісяця, протягом 3-ох робочих днів з дня, наступного за останнім днем звітного місяця.
Опрацювання реєстру розбіжностей КПР ІКП забезпечують підрозділи, які здійснюють контрольно-перевірочні заходи, разом з підрозділами, до компетенції яких належить ведення обліку платежів та супроводження і збереження баз даних.
У процесі опрацювання реєстру розбіжностей КПР ІКП виконуються роботи щодо з`ясування причин відсутності/помилкової наявності окремих показників податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в ІКП, шляхів виправлення можливих помилок вводу та/або роботи інформаційної системи органів ДФС, виправлення (усунення) помилок і їх недопущення надалі.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що ІКП платника податків формується відповідним контролюючим органом, який зобов`язаний забезпечити достовірність та об`єктивність даних що в ній містяться.
При цьому, скасування податкової вимоги судовим рішенням, яке набрало законної сили, та яким встановлено відсутність у платника відповідного боргу, зумовлює необхідність коригування відповідних показників його ІКП.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки із заявленої позовної вимоги не вбачається спрямованості на захист вже порушеного права, а відповідна вимога заявлена на майбутнє, суд вважає, що відповідна вимога є передчасною, та не підлягає задоволенню судом.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 2270 грн., що документально підтверджується квитанцією від 30.08.2021 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2270 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1135 грн.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
В порядку розподілу судових витрат стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 1135 грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова