Справа № 440/8054/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/8054/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бойка С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо необчислення пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, як особі, яка відпрацювала на підземних роботах не менш як 15 років, зарахувавши до стажу роботи на підземних роботах, який дає право на пенсію на підставі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» період навчання з 01.09.1985 по 04.01.1989 у Середньому професійно технічному училищі №112 м.Єнакієво, періоди роботи з 09.01.1989 по 04.06.1989, та з 19.08.1991 по 11.05.1994 на підприємстві Шахта «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзуголь», період служби в радянській армії з 09.06.1989 по 05.06.1991, періоди роботи з 13.05.1994 по 19.02.1998 року та з 01.11.2007 по 30.11.2014 на підприємстві 1-йвоєнізований гірничорятувальний загін, відповідно до записів в трудовій книжці з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії Першого воєнізованого гірничорятувального загону за №02-57 від 02.05.2019 за період з травня 1994 року по лютий 1998 року включно та довідку про заробітну плату для обчислення пенсії Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України в Полтавській області №40-1827/45.06 від 04.06.2019 за період з березня 1998 року по липень 2004 року включно;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, як особі, яка відпрацювала на підземних роботах не менш як 15 років, зарахувавши до стажу роботи на підземних роботах, який дає право на пенсію на підставі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» період навчання з 01.09.1985 по 04.01.1989 у Середньому професійно технічному училищі №112 м.Єнакієво, періоди роботи з 09.01.1989 по 04.06.1989, та з 19.08.1991 по 11.05.1994 р на підприємстві Шахта «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзуголь», період служби в радянській армії з 09.06.1989 по 05.06.1991, періоди роботи з 13.05.1994 по 19.02.1998 року та з 01.11.2007 по 30.11.2014 на підприємстві 1-йвоєнізований гірничорятувальний загін, відповідно до записів в трудовій книжці з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії Першого воєнізованого гірничорятувального загону за №02-57 від 02.05.2019 за період з травня 1994 року по лютий 1998 року включно та довідку про заробітну плату для обчислення пенсії Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України в Полтавській області №40-1827/45.06 від 04.06.2019 за період з березня 1998 року по липень 2004 року включно, починаючи з дати призначення пенсії, 20 листопада 2019 року, та виплатити недоодержані суми пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою перерахувати розмір призначеної пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату для обчислення пенсії Першого воєнізованого гірничорятувального загону за №02-57 від 02.05.2019 за період з травня 1994 року по лютий 1998 року включно та довідку про заробітну плату для обчислення ДСНС України у Полтавській області №40-1827/45.06 від 04.06.2019 року за період з березня 1998 року по липень 2004 року включно. Зазначає, що пропрацював на підземних роботах понад 19 років, що підтверджується його трудовою книжкою, дипломом, військовим квитком та було встановлено рішеннями Полтавського окружного адміністративного суду та Другого апеляційного адміністративного суду у справі №44/1005/20 та має право на пенсію у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Проте, відповідач відмовив у перерахунку пенсії, чим порушив конституційне право на соціальний захист.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

Відповідач, заперечуючи проти позову, надав відзив. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 яке набрало законної сили 15.03.2021, не покладено на управління будь-яких зобов`язань щодо призначення позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та врахування для визначення розміру пенсії довідок про заробітну плату №474/03-1 від 08.04.2019 та №02-57 від 02.05.2019, які видані підприємствами розташованими на тимчасово окупованій території. Вказує, що довідки про заробітну плату №474/03-1 від 08.04.2019 та №02-57 від 02.05.2019, не можуть бути взяті до уваги, оскільки видані підприємствами розташованими на тимчасово окупованій території. За вказаних підстав відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі №440/1005/20 визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань призначення пенсій у правління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.1985 по 04.01.1989 у Середньому професійно технічному училищі №112 м.Єнакієво, періоди роботи з 09.01.1989 по 04.06.1989, та з 19.08.1991 по 11.05.1994 на підприємстві Шахта «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзуголь», період служби в радянській армії з 09.06.1989 по 05.06.1991, періоди роботи з 13.05.1994 по 19.02.1998 року та з 01.11.2007 по 30.11.2014 на підприємстві 1-й воєнізований гірничорятувальний загін /а.с. 7-13/.

Позивачу призначено пенсію згідно його заяви про призначення пенсії від 20.11.2019, з урахуванням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі №440/1005/20.

Для визначення розміру пенсії до уваги взято загальний страховий стаж тривалістю 39 років 10 місяців 11 днів (коефіціент стажу - 0,39833) та заробітну плату за періоди з 01.07.2000 по 31.08.2005, з 01.11.2007 по 30.09.2014, з 01.05.2019 по 31.08.2019 (індивідуальний коефіціент заробітної плати - 1,80974).

При обчисленні пенсії застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 роки (6188,89 грн). таким чинов визначено ОСОБА_1 розмір пенсії з 20.11.2019 - 4523,97 грн, в тому числі 4461,41 грн - розмір пенсії за віком (6166,89 грн х 1,80974 х039833) та 62,56 грн - доплата за 4 роки понаднормованого стажу (а.с. 22).

Позивач 05.02.2021 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області з вимогою провести перерахунок пенсії згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом від 01.03.2021 №1448-993/Д-02/8-1600/21 Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області повідомило позивача про те, що згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах повинен бути стаж на підземних роботах тривалістю не менш ніж 15 років, який підтверджений в установленому законом порядку.У зв`язку з відсутністю вказаного пільгового стажу, відсутні правові підстави для обчислення пенсії з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»/а.с.23/.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Тому, вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно з істатті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні відносини врегульовані Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законом України від 02.09.2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно достатті 1 Закону № 345-VI, його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі шахтарі), та членів їх сімей.

За приписами статті 8 Закону № 345-VI, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Такі ж самі умови для виплати у зазначеному розмірі пенсії працівникам, зайнятим повний робочий день під землею, встановлені абзацом третім частини першої статті 28 Закону № 1058-IV.

У постановах від 06.03.2019 року у справі № 345/4570/16-а та від 11.07.2019 року у справі № 345/3954/16-а Верховний Суд дійшов правового висновку, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» необхідно розглядати у нерозривному зв`язку зі списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі № 392/17/17.

Слід зазначити, що статтею 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі № 345/763/17.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»).

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, останній перерахунок пенсії позивача здійснений відповідачем 18 січня 2021 року згідно рішення № 41 Полтавським об`єднаним управлінням ПФУ, пенсію призначено виходячи з страхового стажу 39 років 10 місяців 11 днів, в тому числі 19 років 4 місяці 0 днів по Списку №1/а.с.24/.

До пільгового стажу за Списом №1 взято період навчання з 01.09.1985 по 04.01.1989 у Середньому професійно технічному училищі №112 м.Єнакієво, періоди роботи з 09.01.1989 по 04.06.1989, та з 19.08.1991 по 11.05.1994 р на підприємстві Шахта «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзуголь», період служби в радянській армії з 09.06.1989 по 05.06.1991, періоди роботи з 13.05.1994 по 19.02.1998 року та з 01.11.2007 по 30.11.2014 на підприємстві 1-й воєнізований гірничорятувальний загін.

Отже, з матеріалів справи вбачається що оскаржуваний період трудової діяльності ввійшов до пільгового стажу за Списком №1.

Заробітну плату враховано за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.08.2005, з 01.11.2007 по 30.09.2014, з 01.05.2019 по 31.08.2019.

Проте, позивач, вважає, що має право, враховуючи цей період трудової діяльності, на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України « Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії Першого воєнізованого гірничорятувального загону за №02-57 від 02.05.2019 за період з травня 1994 року по лютий 1998 року включно та довідки Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України в Полтавській області №40-1827/45.06 від 04.06.2019 за період з березня 1998 року по липень 2004 року включно.

Відповідач посилаючись на те, що довідки про заробітну плату, видані підприємствами розташованими на тимчасово окупованій території є недійсними і не створюють правових наслідків і, відповідно , не можуть бути враховані при призначенні пенсії, відмовив позивачу в обчисленні розміру пенсії на підставі довідок про заробітну плату.

При цьому, відповідач не оспорював сам факт перебування позивача на посадах і роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1. Також відсутні жодні зауваження до записів у трудовій книжці позивача за наведений період.

Наведену обставину для обчислення розміру пенсії, суд вважає необґрунтованою та безпідставною, з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини.

Посилання відповідача на неможливість врахувати довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, через знаходження підприємства, яке їх видало, на території не підконтрольній Україні є неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з частиною 1 статті 18 вказаного Закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до частини 2 статті 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 статті 9 вказаного Закону визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, відповідно до наведених норм Закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і їх було утворено відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий пільговий стаж роботи.

Отже, орган Пенсійного фонду України повинен приймати такі довідки про заробітну плату.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 відносно визнання бездіяльності ГУ ПФУ в Полтавській області протиправною щодо відмови в нарахуванні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як особі, яка відпрацювала на підземних роботах не менше 15 років, на якого розповсюджується дія Закону України «Про престижність шахтарської праці» в розмірі 80 % та зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику, на якого поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особі, яка відпрацювала на піздемних роботах не менше 15 років, з часу набуття права на пенсію, а саме, з 20 листопада 2019 року, то з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Визначення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів визначає Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI, прийнятий 2 вересня 2008 року.

Приписами ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Як зазначалося вище, згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 10 Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» встановлено, що дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що основною умовою для виплати мінімального розміру пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах 15 років для чоловіків за Списком №1, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш, як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, стаж роботи позивача на підземних роботах складає понад 15 років, що є достатнім та таким, що породжує у останнього право на перерахунок пенсії відповідно до приписів ст. 8 «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це завжди пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

На звернення позивача, відповідач відмовив у зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-V.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем вчинені протиправні дії, а саме, протиправно відмовлено у нарахуванні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижної шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, як особі, яка яка відпрацювала на підземних роботах не менше 15 років, зарахувавши до стажу роботи на підземних роботах, який дає право на пенсію на підставі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» період навчання з 01.09.1985 по 04.01.1989 у Середньому професійно технічному училищі №112 м.Єнакієво, періоди роботи з 09.01.1989 по 04.06.1989, та з 19.08.1991 по 11.05.1994 на підприємстві Шахта «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзуголь», період служби в радянській армії з 09.06.1989 по 05.06.1991, періоди роботи з 13.05.1994 по 19.02.1998 року та з 01.11.2007 по 30.11.2014 на підприємстві 1-й воєнізований гірничорятувальний загін, відповідно до записів в трудовій книжці з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії Першого воєнізованого гірничорятувального загону за №02-57 від 02.05.2019 за період з травня 1994 року по лютий 1998 року включно та довідку про заробітну плату для обчислення пенсії Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України в Полтавській області №40-1827/45.06 від 04.06.2019 за період з березня 1998 року по липень 2004 року включно, а тому необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижної шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, як особі, яка відпрацювала на підземних роботах не менш як 15 років, зарахувавши до стажу роботи на підземних роботах, який дає право на пенсію на підставі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» період навчання з 01.09.1985 по 04.01.1989 у Середньому професійно технічному училищі №112 м.Єнакієво, періоди роботи з 09.01.1989 по 04.06.1989, та з 19.08.1991 по 11.05.1994 на підприємстві Шахта «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзуголь», період служби в радянській армії з 09.06.1989 по 05.06.1991, періоди роботи з 13.05.1994 по 19.02.1998 року та з 01.11.2007 по 30.11.2014 на підприємстві 1-йвоєнізований гірничорятувальний загін, відповідно до записів в трудовій книжці з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії Першого воєнізованого гірничорятувального загону за №02-57 від 02.05.2019 за період з травня 1994 року по лютий 1998 року включно та довідку про заробітну плату для обчислення пенсії Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України в Полтавській області №40-1827/45.06 від 04.06.2019 за період з березня 1998 року по липень 2004 року включно, починаючи з дати призначення пенсії - 20 листопада 2019 року, оскільки станом на дату призначення пенсії ОСОБА_1 , у ГУ ПФУ в Полтавської області були всі наявні підстави для такого нарахування.

З огляду на наведене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн /а.с. 6/.

Отже, зважаючи на те, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами першою - третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вже зазначалося вище відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у даній справі здійснювалося ОСОБА_2 на підставі Договору про надання правової допомоги від 16 січня 2021 року, ордеру серії ВІ №105182 про надання правової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 33-34/.

Відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 16.01.2021, за умовами якого: характер правничої допомоги: представництво та захист інтересів у адміністративній справі про визнання рішень суб`єктів владних повноважень протиправними, зобов`язання вчинити дії; зміст доручення: представлення інтересів у адміністративному суді (зібрання доказів по справі, написання позову, представлення інтересів в суді). Конкретний обсяг та види наданих послуг, в рамках даного договору, визначаються адвокатом у розрахунку витрат за професійну правничу допомогу (описі робіт (наданих послуг).

Пунктом 3 вказаного договору визначено розмір гонорару 8000,00 грн. Остаточний розрахунок не пізніше останнього судового засідання у справі.

Представником позивача надано до суду копію розрахунку витрат за надану ОСОБА_1 професійну правничу допомогу /а.с. 32 зворот/, у якому зазначено, що вартість 1 години роботи адвоката при наданні відповідної правничої допомоги визначена за домовленістю сторін та становить 1300,00 грн.

В розрахунок за надану адвокатом професійну допомогу відповідно до статті 134 КАС включені наступні послуги:

1. первинна та подальші консультації клієнта - 0,5 год. - 650,00 грн.;

2. підготовка заяви від імені клієнта з метою зібрання доказів по справі (до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ) - 1 год. - 1300,00 грн;

3. підготовка позовної заяви (в тому числі копіювання примірників) - 4,5 год. - 5850,00 грн;

4. подання позовної заяви (включно з часом, необхідним для прибуття до суду) - 1 год. - 1300,00 грн.;

5. підготовка та подання заяви про видачу копії судового рішення та виконавчих листів у справі 0,5 год. - 650,00 грн;

6. отримання копії рішення суду та виконавчих листів, підготовка заяви та подання виконавчих листів до виконання - 1 год. - 1300,00 грн.

Зазначено, що всього під час надання ОСОБА_1 професійної правничої допомоги адвокатом витрачено 08 год. 30 хв. Розмір суми наданої адвокатом професійної правничої допомоги становить станом на 15.07.2021 - 11500,00 грн. Оплаті підлягає фіксована сума згідно договору - 8000,00 грн.

Позивачем сплачено адвокату кошти у загальній сумі 8000,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №12/07 від 15.07.2021, копія якої наявна у матеріалах справи /а.с. 32/.

Разом з тим, на переконання суду, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Еаst/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі її витрати на адвоката, якщо керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Суд зауважує, що такі послуги як подання позовної заяви (включно з часом, необхідним для прибуття до суду) не є окремим видом правової допомоги відповідно до положень Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а тому не можуть заявлятись до відшкодування з відповідача.

Також до розрахунку витрат за саме вже надану професійну правничу допомогу від 20.07.2021 адвокатом передчасно до їх фактичного надання безпідставно включені такі послуги як підготовка та подання заяви про видачу копії судового рішення та виконавчих листів у справі 0,5 год. - 650,00 грн та отримання копії рішення суду та виконавчих листів, підготовка заяви та подання виконавчих листів до виконання - 1 год. - 1300,00 грн.

З огляду на зазначене, а також враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне заявлені витрати на правничу допомогу зменшити. Обґрунтована сума витрат на правничу допомогу, на переконання суду, у цій становить 3000,00 грн, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності пртиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,з якої обчислюється пенсія, у розмірі 80% заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, як особі, яка відпрацювала на підземних роботах не менш як 15 років, зарахувавши до стажу роботи на підземних роботах, який дає право на пенсію на підставі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» період навчання з 01.09.1985 по 04.01.1989 у Середньому професійно технічному училищі №112 м.Єнакієво, періоди роботи з 09.01.1989 по 04.06.1989, та з 19.08.1991 по 11.05.1994 р на підприємстві Шахта «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзуголь», період служби в радянській армії з 09.06.1989 по 05.06.1991, періоди роботи з 13.05.1994 по 19.02.1998 року та з 01.11.2007 по 30.11.2014 на підприємстві 1-й воєнізований гірничорятувальний загін, відповідно до записів в трудовій книжці з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії Першого воєнізованого гірничорятувального загону за №02-57 від 02.05.2019 за період з травня 1994 року по лютий 1998 року включно та довідку про заробітну плату для обчислення пенсії Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України в Полтавській області №40-1827/45.06 від 04.06.2019 за період з березня 1998 року по липень 2004 року включно, починаючи з 20 листопада 2019 року та здійснити виплату з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн ( три тисячі гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко