Справа № 296/3731/21
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №296/3731/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області Черевка Сергія Володимировича, Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із указаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №918040 від 05.04.2021 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 05.04.2021 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Житомирського РУП при УМВС в Житомирській області було винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн. За змістом постанови, 05.04.2021 року о 07 год. 15 хв. на 10 км автошляху Житомир-Чернівці позивач, керуючи автомобілем ВАЗ 211010, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі шляху, не маючи намір повернути наліво чи розвернутися, в той же час крайня права смуга шляху була вільною; не пристебнутий ременем безпеки; керував транспортним засобом, не маючи права керування/позбавлений права керувати. ОСОБА_1 вважає оскаржувані постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що жодних доказів, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 4 ст. 126 КУпАП, надано не було. Крім того сама постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. За словами позивача, дії посадової особи, яка безпідставно притягнула його до адміністративної відповідальності та порушила процедуру притягнення до відповідальності, визначену КУпАП, зокрема, спотворила фактичні дані, внесла до постанови надумані відомості є незаконними, а постанова про накладення адміністративного стягнення, зміст якої не відповідає вимогам КУпАП, підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Адамовича О.Й. від 21.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Від представника співвідповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог відзиву зазначено, що 05.04.2021 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Черевком С.В. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, які передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. При зупинці ОСОБА_1 було роз`яснено причину зупинки, перевірено документи, повідомлено про вчинене правопорушення. Також його було ознайомлено з правами, про що він поставив свій підпис у постанові. Відповідно до постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 20.12.2019 року у справі №273/1823/19 позивача позбавлено права керування транспортними засобами, що є доказом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а відтак твердження позивача, на думку відповідача, безпідставні. Отже, як вказує представник відповідача, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення складена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього руху, цей факт підтверджується матеріалами справи і встановлено постановою Баранівського районного суду Житомирської області. Представник відповідача зазначає, що оскаржувана постанова винесена в межах повноважень відповідача в порядку та в спосіб, визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи, а тому ГУНП вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Адамовича О.Й. від 20.05.2021 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови направлено за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира.

15.06.2021 на адресу суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив, у якій позивач з позицією відповідача не погодився з огляду на наступне. За словами позивача, постанова Баранівського районного суду Житомирської області від 20.12.2019 року у справі №273/1823/19, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, набрала законної сили 02.01.2020 року, тому він був позбавлений права керування до 01.01.2021 року. Водночас оскаржувана постанова була винесена відповідачем 05.04.2021 року, коли строк, на який його було позбавлено судом права керування, вже закінчився, тому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, в його діях не було. Крім того, доказів вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП, представником також не надано.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 05.07.2021 року адміністративний позов прийнято до провадження та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.04.2021 року інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Черевком С.В. винесено постанову серії БАБ №918040 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн.

Як вбачається зі змісту постанови серії БАБ №918040, 05.04.2021 року о 07 год. 15 хв. на 10 км автошляху Житомир-Чернівці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 211010, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі шляху, не маючи намір повернути наліво чи розвернутися, в той же час крайня права смуга шляху була вільною, не пристебнутий ременем безпеки, керував транспортним засобом, не маючи права керування/позбавлений права керувати.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки тягне за собою накладення штрафу в розмірі в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, згідно вимог ч. 4 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Суд, надаючи оцінку діям відповідача інспектора, виходить з того, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні, допустимі, достовірні та достатні докази такого правопорушення, чого в даному конкретному випадку у повній мірі не було дотримано.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України.

Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У зв`язку із тим, що будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б спростовували твердження позивача про неправомірність притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідачі не надали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у вказаній частині вимог.

Разом з цим суд не погоджується із твердженням позивача про те, що він 05.04.2021 року вже не був позбавлений права керування транспортними засобами, так як закінчився термін такого обмеження, зважаючи на наступне.

Позивач не заперечує, що постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 20.12.2019 року у справі його було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Указана постанова набрала законної сили. Зазначена обставина підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до п.7 Розділу XII Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої Наказом МВС №515 від 07.12.2009 зазначено, що особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складання теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог пункту 6 цього розділу.

Відтак, особа, яка позбавлена права керування є такою і після спливу строку на який її було позбавлено, аж до того часу, поки вона не поверне посвідчення водія у встановленому порядку.

Вказана норма встановлена законодавцем задля усунення осіб, які позбавлені права керування від управління транспортними засобами допоки вони не доведуть свою відповідність підвищеним вимогам до того, щоб мати право керування.

З урахуванням наданих пояснень позивачем в позові та у відповіді на відзив суд вважає, що доводи ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки позивач намагається уникнути відповідальності, при цьому належних доказів на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП в ході розгляду справи надано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є правомірним та обґрунтованим.

Вирішуючи питання щодо стягнення сплаченого судового збору суд виходить з такого.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи те, що за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Житомирській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі.

Як вбачається із матеріалів справи, за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 302,67 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 121, 122, 126, 222, 245, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову від 05.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №918040, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Черевком Сергієм Володимировичем, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 302,67 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 01.11.2021.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Черевко Сергій Володимирович (адреса: м. Житомир, вул. Л. Українки, 17).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області (адреса: м. Житомир, Старий бульвар, 5/37 ).

Суддя