Справа № 0240/3698/18-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

01 листопада 2021 р. Справа № 0240/3698/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про визнання протиправної бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не виконання постанови суду від 11.11.2020 у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди

УСТАНОВИВ

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.09.2020 відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.09.2020 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження ВП № 550277823 від 17.04.2018 з примусового виконання виконавчого листа № 802/2272/16-а виданого 10.10.2017. В задоволенні решти позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 12.04.2021 закрито касаційне провадження № К/9901/33764/20 за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 у справі № 0240/3698/18-а.

08.07.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява «Про бездіяльність при виконанні рішення в адміністративній справі № 0240/3698/18-а», у якій позивач посилаючись на ст. 383 КАС України просить:

- поновити строк звернення до суду із цією заявою, у зв`язку із карантинними обмеженнями;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача при виконанні постанови суду від 11.11.2020 по справі № 0240/3698/18-а, та порушення його прав, як стягувача;

- зобов`язати відповідача подати протягом 10 діб звіт про виконання судового рішення;

- винести окрему ухвалу щодо відповідача, відносно неналежного виконання судових рішень, що стали причиною звернення до ЄСПЛ.

Мотивуючи заяву ОСОБА_1 зазначає, що наслідком прийняття постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020, якою скасовано постанову органу ДВС про закінчення виконавчого провадження ВП № 550277823 від 17.04.2018, повинно було стати відновлення неправомірно закінченого виконавчого провадження ВП № 550277823. Однак позивач вважає, що відповідачем не прийнято рішення з метою відновлення виконавчого провадження. Це зумовлює необхідність для здійснення судового контролю за виконанням постанови суду апеляційної інстанції.

Листом Вінницького окружного адміністративного суду від 13.07.2021 позивача повідомлено, що заява про визнання протиправною бездіяльність відповідача при виконанні рішення в адміністративній справі № 0240/3698/18-а буде розглянута після повернення матеріалів адміністративної справи № 0240/3698/18-а із суду апеляційної інстанції.

Матеріали адміністративної справи № 0240/3698/18-а надійшли до Вінницького окружного адміністративного суду 28.10.2021

Визначаючись щодо заяви позивача від 08.07.2021, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Водночас, ОСОБА_1 до заяви надано копію пенсійного посвідчення, посвідчення учасника бойових дій, членський квиток Української спілки ветеранів Афганістану та виконавчий лист по іншій адміністративній справі № 802/2272/16.

Як зазначалося, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 у цій справі (№ 0240/3698/18-а) скасовано постанову органу ДВС про закінчення виконавчого провадження ВП № 550277823 від 17.04.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", скасування постанови про закінчення виконавчого провадження є підставою для відновлення не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення виконавчого провадження.

Однак заявляючи вимогу про визнання протиправною бездіяльності відповідача при виконанні рішення суду та не відновлення органом ДВС виконавчого провадження, позивач жодного доказу з метою підтвердження вказаного аргументу не надав.

Як передбачено частиною 4 ст. 383 КАС України заяву зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Отже, зі змісту ч. 1 та 4 статті 383 КАС України вбачається, що строк для подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку цієї статті починає свій перебіг від дня, коли особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів унаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду певних рішень, вчинення ним дій чи допущення бездіяльності, які така особа просить визнати протиправними у відповідній заяві, або ж - про порушення відповідачем її прав, підтверджених рішенням суду, в інший спосіб.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку заявника знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як зазначалося, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі № 0240/3698/18-а скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження ВП № 550277823 від 17.04.2018 з примусового виконання виконавчого листа № 802/2272/16-а виданого 10.10.2017.

На підставі інформації внесеної до автоматизованої комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що копію постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду сторони отримали 19.11.2020.

Як зазначалося, відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження.

Відтак, позивач як учасник виконавчого провадження постанова про закінчення якого скасована судом апеляційної інстанції, після отримання копії постанови суду від 11.11.2020 мав можливість у порядку встановленому законом ознайомитися із матеріалами виконавчого провадження та отримати інформацію про його хід. Із цим моментом коли позивач мав реальну можливість дізнатися про вплив на його права як учасника виконавчого провадження прийнятої судом апеляційної інстанції постанови слід пов`язувати початок відліку десятиденного строку для звернення до суду із заявою.

Однак, заяву подано до Вінницького окружного адміністративного суду 08.07.2021, тобто з істотним порушенням встановленого процесуальним законом строку.

Посилання позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду на карантинні обмеження, суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтовує які саме карантинні обмеження та у який спосіб перешкодили йому вчасно звернутися до суду.

Також не підтверджуються належними та допустимими доказами доводи позивача щодо перебування в період з березня по липень на диспансеризації та самоізоляції.

Наданий до заяви листок непрацездатності про перебування позивача на стаціонарному лікуванні у період з 20.02.2021 по 11.03.2021 не є тією обставиною за якої можливе поновлення з 19.11.2020 (день отримання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду) десятиденного строку звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України.

Щодо посилання на те, що бездіяльність відповідача має триваючий характер, то такі аргументи не впливають на висновки про пропущення строку звернення до суду, адже визначальним для визначення моменту із якого бере свій відлік процесуальний строк є момент коли заявник дізнався чи міг дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів внаслідок такої бездіяльності, а не момент закінчення ймовірного правопорушення. Тому вид правопорушення як закінчене або триваюче не є істотним при вирішенні питання про дотримання позивачем строків звернення до суду із заявою з метою отримання судового захисту від такого порушення.

Наведені обставини свідчить про невідповідність поданої ОСОБА_1 заяви вимогам встановленим частиною 4 ст. 383 КАС України, що в силу ч. 5 ст. 383 КАС України є окремою підставою для її повернення.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 29.09.2021 по справі № 0240/3698/21-а.

Також суд зазначає, що у заяві ОСОБА_1 ініціює здійснення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі № 0240/3698/18-а як у спосіб передбачений ст. 382 КАС України (зобов`язання відповідача подати звіт про виконання постанови суду) так і у спосіб передбачений ст. 383 КАС України (визнання протиправною бездіяльності відповідача при виконанні судового рішення від 11.11.2020 та постановлення окремої ухвали з метою реагування на допущені ним порушення вимог закону).

Разом з тим, суд зазначає, що ухвалою від 04.06.2021 роз`яснив позивачу що встановлення статтями 382 - 383 КАС України різних способів судового контролю за виконанням рішень судів зумовлює і різні процесуальні форми реалізації позивачем права на ініціювання того чи іншого способу судового контролю.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2021 по справі № 0240/3698/18-а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04.06.2021 про повернення заяви ОСОБА_1 від 31.05.20.21 «Про судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі №0240/3698/18-а» залишено без змін.

Однак звертаючись із цією заявою від 08.07.2021 «Про бездіяльність при виконанні рішення в адміністративній справі № 0240/3698/18-а» позивачем проігноровано мотиви та висновки викладені в ухвалі від 04.06.2021 та постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2021 про те, що питання про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення може бути розглянуто судом апеляційної інстанції, а питання в порядку ст. 383 КАС України - судом першої інстанції, їх об`єднання в одній заяві є недопустимим.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання протиправної бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі № 0240/3698/18-а підлягає поверненню заявнику відповідно до положень ч. 5 ст. 383 КАС України.

Керуючись ст. 241, 243, 248, 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправної бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі № 0240/3698/18-а, повернути заявнику.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Богоніс Михайло Богданович