Справа № 420/15590/21
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.. Канатна,83, м.Одеса, 65107) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при здійсненні ОСОБА_1 переведення з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років, щодо встановлення розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі з інвалідністю війни І групи, учаснику ЛНА на ЧАЕС категорії 1, у розмірі 379.60 грн., як це передбачено для інвалідів ІІ групи підпунктом 1 пункту 13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210 (в редакції Постанови КМ № 112 вiд 25.03.2014), з 31 сiчня 2020 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати призначену 24.03.1998 року додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, та виплачувати ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю війни II групи з числа офіцерів - учасників у 1986 році ЛНА на ЧАЕС категорії 1, згідно статей 50,53 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції Закону 796/97-ВР від 30.12.1997), тобто в розмірі 75 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з перерахунком при кожній зміні прожиткового мінімуму, встановленого законом, та виплатою повністю, незалежно від державної пенсії по інвалідності чи іншого доходу, з 31 січня 2020 року;

допустити негайне виконання рішення суду в частинні стягнення перерахованого розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за один місяць;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення та належно завірені копії розпорядження про зміну ОСОБА_1 розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, і платіжної відомості з реквізитами передачі до "Ощадбанку".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є офіцером - учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986, категорія 1. Визнаний інвалідом війни II гр. з 26.04.2000 - безстроково, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків при ЛНА на ЧАЕС. На пенсійному обліку перебуває в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. За заявою Позивача про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років, вiдповiдач призначив пенсію по інвалідності з 31.01.2020 року.

Позивач вважає, що відповідач, здійснив у даному випадку хибне правозастосування, порушив гарантоване державою конституційне право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення у спосіб ігнорування його спеціального статусу і особливих умов соціального захисту, незастосування норми закону, яка підлягала застосуванню та нарахування розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за зменшеною нормою підзаконного акту, який не регулює дані пенсійні правовідносини та не підлягав застосуванню,

Ухвалою суду від 01.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 262 КАС України).

21.09.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що відповідно до заяви позивача від 31.01.2020 його переведено на пенсію по інвалідності відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262.

Відповідно до статті 50 Закону України від 28.02.1991 № 796 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильськоп катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами I групи, призначалась додаткова пенсiя за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмiрi 75 % мiнiмальноп пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 зміни, внесені з 01.01.2008 до статті 50 Закону, визнано неконституційними, в зв`язку з чим постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" установлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсiя за шкоду, заподіяну здоров`ю. виплачувалась особам, що належать до 1 категорії, в розмірі 20 процентів прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність. Ця постанова втратила чинність 23.07.2011.

В зв`язку з цим постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" установлено, що з 23.07.2011 щомісячна додаткова пенсiя за шкоду, заподіяну здоров`ю, виплачувалась у вищезазначеному розмiрi. З 01.01.2012 вiдповiдно до постанови Кабінету Міністрів України вiд 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаткова пенсія виплачується в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 № 112 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення" щомісячна додаткова пенсiя за шкоду, заподіяну здоров`ю, інвалідам II групи, віднесеним до I категорії, виплачується в розмірі 379,60 грн.

Відповідач зазначає, що позовні вимоги щодо розрахунку зазначеного підвищення в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, як інваліду війни II групи з числа офіцерів учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильськiй атомній електростанції категорії 1, згідно ст.ст.50,53 Закону України «Про статус і соціальнимй захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильскоп катастрофи" (в редакції від 30.12.1997) с необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки, застосування норм законодавства в редакції, яка втратила чинність, призведе до порушення принципу незворотностi дiп в часі законів та інших правових актів, закріпленого в ст.58 Конституції України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1949 року народження перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Одеській області, є ветераном військової служби, інвалідом війни II групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 26.04.2000 року.

Також, позивач з 28.07.1986 року по 16.09.1986 рік приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС у 1986 році серії НОМЕР_2 .

Суд встановив, що позивач 31.01.2020 року подав заяву про призначення/перерахунок пенсії, згідно з якої просив перевести його з одного виду пенсії на іншій, а саме: пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років.

Згідно з протоколу від 31.01.2020 року, позивачу призначено пенсію по інвалідності з 31.01.2020 року в розмірі 86% грошового забезпечення.

25 лютого 2021 року позивач звернувся до ГУПФУ в Одеській області з заявою, в якій, зокрема, просив: на підставі нової довідки про грошове забезпечення станом на 05.03.2019, надано ОТЦКСП здійснити з 01.04.2019 року перерахунок з врахуванням, зокрема додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75% прожиткового мінімуму, визначеного законом для осіб, які втратили працездатність (ст.50 Закону № 796 в редакції на дату призначення, а не перерахунку пенсії); а підставі нової довідки про грошове забезпечення станом на 29.01.2020, наданої ОТЦКСП. здійснити з 01.02.2020 року перерахунок з врахуванням, зокрема додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75% прожиткового мінімуму, визначеного законом для осіб, які втратили працездатність (ст.50 Закону № 796 в редакції на дату призначення, а не перерахунку пенсії).

Листом від 22 березня 2021 року за №4065-3452/Х-02/8-1500/21 відповідач, зокрема, повідомив, що відповідно до статті 51 Закону України від 28.02.1991 № 796 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії , які є інвалідами II групи, призначалась додаткова пенсiя за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75 процентів мiнiмальноп пенсії за віком. Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 № 112 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення" щомісячна додаткова пенсiя за шкоду, заподіяну здоров`ю, інвалідам II групи, віднесеним до I категорії, виплачується в розмірі 379,60 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача при здійсненні переведення з пенсії з урахуванням щомісячної додаткової пенсiї за шкоду, заподіяну здоров`ю, інвалідам II групи, віднесеним до I категорії, виплачується в розмірі 379,60 грн, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).

Згідно статті 49 Закону № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону № 796-ХІІ, в редакції Закону № 230/96-ВР від 06.06.1996, було передбачено для осіб, віднесених до категорії 1, призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірах: інвалідам I групи 100 процентів, інвалідам II групи 75 процентів, інвалідам III групи 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

В редакції Закону № 107-VI від 28.12.2007, стаття 50 Закону № 796-ХІІ передбачала розміри такої щомісячної додаткової пенсії: інвалідам I групи 30 процентів, інвалідам II групи 20 процентів, інвалідам III групи 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність тощо.

Вказані зміни, внесені Законом № 107-VI від 28.12.2007, визнано неконституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008.

Текст статті 50 Закону № 796-ХІІ, в редакції Закону № 76-VIII від 28.12.2014, передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Вказані зміни неконституційними не визнавались.

Таким чином, здійснення з 31.01.2020 перерахунку пенсії із врахуванням додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75% від мінімальної пенси за віком є необґрунтованим. Позивачу виплачується додаткова пенсія до пенсії у розмірі 379,60 грн, як особі із інвалідністю ІІ групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, відповідно до Порядку № 1240.

Статтею 63 Закону № 796-ХІІ встановлено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Відповідно до частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачене законом про Державний бюджет України.

Пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Прикінцеві та перехідні положення були доповнені зазначеним пунктом згідно з Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 № 79-VIII, який набув чинності з 01.01.2015.

З аналізу викладених норм слідує, що Кабінету Міністрів України надані повноваження щодо визначення порядку призначення додаткової пенсії, передбаченої Законом № 796-ХІІ.

Зазначені положення Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 № 79-VІІІ неконституційними не визнавались.

Конституційний Суд України рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні № 3-рп/2012 від 25.01.2012 Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

У зазначеному аспекті, Конституційний Суд України зазначив, що положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210 було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 1210).

Пунктом 13 Порядку № 1210 визначено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: 1) особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам I групи - 474,5 гривні; 2) інвалідам II групи - 379,6 гривні; 3) інвалідам III групи - 284,7 гривні; 4) для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: інвалідам I групи - 341,64 гривні; інвалідам II групи - 227,76 гривні; інвалідам III групи - 170,82 гривні.

Як встановлено судом відповідно до заяви позивача від 31.01.2020 його переведено на пенсію по інвалідності відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262 (далі - Закон № 2262)..

Таким чином, позивача було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності в розмірі 80% грошового забезпечення.

Пунктом «а» частини першої статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100%, II групи - 80%, III групи - 60% відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Положеннями частини четвертої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII) передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 15-1 Порядку № 1210 встановлено, що особи, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «;Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «;Про жертви нацистських переслідувань» і «;Про соціальний захист дітей війни», таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач має право як на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно Закону № 796-ХІІ так і на підвищення згідно Закону № 3551-ХІІ, суд приходить до висновку, що припиняючи виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеної до категорії 1, відповідно до статті 50 Закону № 796-ХІІ, відповідач діяв правомірно, оскільки позивач отримує підвищення до пенсії, яке передбачено частиною четвертою статті 13 Закону № 3551-ХІІ, а тому вимоги останнього щодо виплати йому додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з 12.03.2020 у розмірі 379,60 грн. є безпідставними.

Аналогічний підхід застосування зазначених норм права висловлений Верховним Судом у постанові від 21.01.2020 у справі № 363/3520/16-а.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.. Канатна,83, м.Одеса, 65107) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.