Справа № 640/12127/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Кондраток А.В.,

представників позивача Онищенка М.В., Уголькова Є.О., представника відповідача Пущука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ОЗДОББУД» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ОЗДОББУД» до Головного управління ДПС у м.Києві, Головного управління ДПС у м.Києві як відокремленого підрозділу ДПС України, про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БК ОЗДОББУД» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправними дії ГУ ДПС у м. Києві, пов`язані з проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ОЗДОББУД» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн за жовтень 2020 року, яка була проведена на підставі наказу від 18.12.2020 №1353-п у період з 24.12.2020 по 31.12.2020, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 02.02.2021 №2, яким зменшено позивачу суму від`ємного значення суми податку на додану вартість на 135 179, 00 грн, та від 25.03.2021 №2, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1 719 577, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскільки податковим органом не вручено позивачеві наказ про проведення перевірки до її початку. Крім того, підставами проведення вказаної перевірки у наказі від 18.12.2020 №1353-п вказано ненадання платником податків первинних документів щодо предмету перевірки. Проте, позивач зауважує, що йому взагалі не було відомо про проведення такої перевірки та про наявність запиту від 24.12.2020 він дізнався тільки 05.01.2021. Також, зазначає, що висновки, викладені в акті перевірки від 11.01.2021 №50/26-15-07-02-04/39046791, ґрунтуються на припущеннях та недоведених обставинах, при цьому, податковий кредит за жовтень 2020 року сформований на законних підставах, що підтверджується первинними документами, доданими до позовної заяви.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що наказ ГУ ДПС у м. Києві від 18.12.2020 №1353-п був направлений за адресою відповідача рекомендованим повідомленням, а тому у відповідності до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України він вважався належним чином врученим Товариству, з огляду на що ГУ ДПС у м. Києві мало право розпочинати перевірку 24.12.2020. Суд звернув увагу, що надання первинних документів згодом, в тому числі під час звернення зі скаргою до ДПС або до суду з вказаним позовом, не змінює статусу цих документів, як таких, що були відсутні на час формування даних звітності та їх надання згодом не має правових наслідків для цілей підтвердження достовірності та реальності здійснених господарських операцій, а тому оскільки позивачем не обґрунтовано неможливості надання первинних документів до перевірки (під час перевірки) чи до прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суд прийшов до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі діючого законодавства і в межах своїх повноважень.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні представники позивача вимоги апеляційної скарги підтримали, наполягали на її задоволенні, в той час, як представник відповідача проти цього заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «БК «ОЗДОББУД» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є будівництво житлових і нежитлових будівель (КВЕД 41.20).

На підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України відповідачем видано наказ від 18.12.2020 №1353-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ОЗДОББУД» (код 39046791)», яким призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ОЗДОББУД» у період з 24.12.2020 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів. Підставою проведення перевірки слугувала доповідна записка управління податкового аудиту у сфері торгівлі та послуг від 18.12.2020 №2294/26-15-07-02-04.

22.12.2020 ГУ ДПС у м. Києві сформовано повідомлення №82/26-15-07-02-04, яким відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України запропоновано ТОВ «БК «ОЗДОББУД» забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема, фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням іншого законодавства.

Також, Головне управління ДПС у м. Києві листом від 24.12.2020 №3851/1/26-15-07-02-04 «Про надання копій документів та облікових регістрів» запропонувало позивачу надати належним чином завірені копії або сформовані в електронному вигляді наступні документи та облікові регістри:

1) загальну оборотно - сальдову відомість у розрізі субрахунків за жовтень 2020 року, червень - вересень 2020 року;

2) картки рахунків 20, 23, 26, 28 - з кількісним та вартісним відображенням показників, 31, 371, 643, 644, 681, 70, 90 за червень - жовтень 2020 року;

3) обороти в розрізі контрагентів рахунків 36, 377 та 63, 685 за червень - жовтень 2020 року;

4) наказ про облікову політику підприємства, протоколи та накази про призначення директора та головного бухгалтера за перевіряємий період, договори оренди юридичної та фактичної адрес;

5) документи по взаємовідносинах з постачальниками та покупцями за вказаний період, в тому числі договори, банківські виписки, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні тощо;

6) інші документи та облікові регістри, що не увійшли до вищезазначеного переліку, але є документальним підтвердженням правомірності відображення від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2020 року.

За результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ОЗДОББУД» ГУ ДПС у м. Києві складено акт від 11.01.2021 №50/26-15-07-02-04/39046791, за висновками якого встановлені такі порушення:

1) п. 44.1, 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України в результаті ненадання платником податків первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів;

2) п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2020 року в сумі 135 179, 00 грн, та занижено податок на додану вартість за жовтень 2020 року на загальну суму 1 719 557, 00 грн.

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві 02.02.2021 винесено податкові повідомлення - рішення, а саме:

1) №2, яким зменшено позивачу суму від`ємного значення суми податку на додану вартість на 135 179, 00 грн;

2) №2, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1 719 577, 00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, і за результатами розгляду його скарги рішенням Державної податкової служби України від 23.01.2021 №6520/6/99-00-06-01-01-06 скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.02.2021 №2 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 257 936, 30, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Замість відкликаного податкового повідомлення-рішення від 02.02.2021 №2 на підставі рішення ДПС України від 23.03.2021 №6520/6/99-00-06-01-01-06 відповідачем сформовано податкове повідомлення-рішення від 25.03.2021 №2.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв правомірно, що він і довів суду.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно зі ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова. За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

За приписами п.п. 17.1.6 п. 17 ст. 17 ПК України платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

З аналізу наведених вище положень ПК України слідує, що, оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надати платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку та звернутися до податкового органу із заявою про проведення виїзної перевірки.

Верховний Суд України у постанові від 25.01.2015 у справі 21-425а14 зробив правовий висновок, відповідно до якого з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

За правовим висновком, сформульованим Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства .

При цьому, у постанові Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №520/8836/18 зазначено, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч. 2 ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом та встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення, а тому відсутня необхідність перевірки підстав для донарахування сум грошових зобов`язань.

Таким чином, головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процесуальних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Аналізуючи положення ПК України в аспекті дотримання процедури проведення податкових перевірок, Верховний Суд у постанові від 12.08.2020 у справі №160/2116/19 зазначив, що завчасне (до початку перевірки) повідомлення про час та місце її проведення перевірки є гарантією права платника податку на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку, а також необхідних пояснень з питань, що слугували призначенню податкової перевірки. Так, вимога, яку ПК України ставить до контролюючого органу щодо необхідності пересвідчитись, чи вручено платнику податків у визначений законодавством спосіб копію наказу про проведення невиїзної документальної перевірки, кореспондує із зазначеними в ст. 17 ПК України правами платника податків.

Так, відповідно до п.п. 42.2, 42.4 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

За змістом наведених положень платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, копію наказу від 18.12.2020 №1353-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а також письмове повідомлення від 22.12.2020 №82/26-15-07-02-04 про дату початку та місце проведення перевірки, надіслано на поштову адресу: 03148, м.Київ, вул. Курінного Петра 2а. Згідно з роздруківки з сайту АТ «Укрпошта» повідомлення за штрих-кодом 705 отримано позивачем 05.01.2021 (т.1 а.с 152-153).

Таким чином, слушними є доводи апелянта про те, що його фактично не було повідомлено про дату початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та місце її проведення, що позбавило його можливості реалізації свого права бути обізнаним про контрольний захід до початку його здійснення та подання відповідних пояснень і документів для здійснення об`єктивної та повної перевірки.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог про протиправність дій Головного управління ДПС у м. Києві, що пов`язані з проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ОЗДОББУД» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн за жовтень 2020 року, яка була проведена на підставі наказу від 18.12.2020 №1353-п у період з 24.12.2020 по 31.12.2020.

Відповідно податкові повідомлення-рішення від 02.02.2021 №2 та від 25.03.2021 №2 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки їх прийнято за наслідками протиправно проведеної перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 29.07.2021 у справі №540/1899/19. .

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зі змісту ч.ч. 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 24 970, 00 грн що підтверджується платіжними дорученнями від 15.04.2021 № 2534 (т.1 а.с. 114) та 37 455, 00 грн за подання апеляційної скарги, що підтверджується платіжним дорученням від 20.07.2021 № 2067, загалом - 62 425, 00 грн які йому мають бути відшкодовані за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві.

Керуючись статтями 139, 243, 289, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ОЗДОББУД» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2021 року - скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов «БК ОЗДОББУД» до Головного управління ДПС у м.Києві, Головного управління ДПС у м.Києві як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень рішень - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві, пов`язані з проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ОЗДОББУД» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн за жовтень 2020 року, яка була проведена на підставі наказу від 18.12.2020 №1353-п у період з 24.12.2020 по 31.12.2020.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м.Києві № 2 від 02.02.2021 та № 2 від 25.03.2021.

Стягнути з Головного управління ДПС у м.Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; ідентифікаційний код: 43141267) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ОЗДОББУД» (03148, м. Київ, вул. Петра Курінного, буд. 2-а; ідентифікаційний код: 39046791) витрати зі сплати судового збору в розмірі 62 425, 00 (шістдесят дві тисячі чотириста двадцять п`ять гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена року 01.11.2021.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова