Справа № 580/4349/21
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року0 справа № 580/4349/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Мельник Т.В.,

представника позивача Юревича С.В. (у порядку самопредставництва),

представника відповідача Рубана В.В. (згідно з посадою),

представника третьої особи Ніканорової О.О. (у порядку самопредставництва),

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЧЕРКАСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЗАВОД ХІМІЧНИХ РЕАКТИВІВ", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних позовних вимог, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, - про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

25.06.2021 Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі позивач) подало у Черкаський окружний адміністративний суд позов про стягнення з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЧЕРКАСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЗАВОД ХІМІЧНИХ РЕАКТИВІВ" (18036, Черкаська обл., місто Черкаси, ВУЛИЦЯ ЧИГИРИНСЬКА, будинок 21; ) (далі відповідач) з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та за рахунок готівки податкового боргу на загальну суму 5886674,98грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач у добровільному порядку не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання щодо:

земельного податку з юридичних осіб у сумі 3110224,57грн;

податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, у сум0рн;

податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (далі - ПДВ) у сумі 1441512,54 грн;

податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п, у сумі 453686,44 грн.

Вказує, що 21.06.2019 відповідачу сформована податкова вимога №139947-50. Станом на день звернення до суду заборгованість не погашена.

Ухвалою від 30.06.2021 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче засідання на 21 липня 2021 року о 12год. 30 хв. Згідно з даними рекомендованого повідомлення та розписки вказану вище ухвалу відповідач отримав 12.07.2021, а позивач 05.07.2021.

19.07.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив визнати не обґрунтованим частину податкового боргу та зменшити суму податкового боргу відповідача перед позивачем. Вказує, що позивач пропустив строк звернення до суду щодо стягнення податкового боргу:

з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 838115, 96грн, який виник на підставі таких документів: податкового повідомлення-рішення (далі ППР) від 03.02.2017 № в сумі 623714,00грн; ППР від 03.02.2017 № в сумі 1020,00грн;-

з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), що виник на підставі таких документів: ППР від 03.02.2017 № в сумі 11220,00грн; ППР від 03.02.2017 № в сумі 33828,00грн;-

із земельного податку з юридичних осіб, який виник на підставі податкової декларації з плати за землю від 17.02.2017 № у сумі 664319,05грн.

Зазначив, що перебіг строків давності на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, для зазначених актів закінчився до 18.03.2020.

Ухвалою від 21.07.2021 суд відклав розгляд адміністративної справи та призначив судове засідання на 04 серпня 2021 року о 15.00 год.

26.07.2021 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги задовольнити. Зазначив, що вказані відповідачем у відзиві ППР оскаржені відповідачем у судовому порядку. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 у справі №823/709/17 позовну заяву відповідача до Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування ППР залишено без розгляду. Вказана ухвала суду набрала законної сили 18.08.2017. Отже, вказані ППР вважаються узгодженими з дати набрання законної сили ухвалою від 19.07.2017, тобто 18.08.2017. Щодо земельного податку, який виник на підставі податкової декларації з плати за землю від 17.02.2017 №, терміном сплати 30.04.2017 30.12.2017 за 9 місяців з щомісячним платежем 66431,91грн, терміном сплати 30.01.2018 з щомісячним платежем 66431,86грн, на загальну суму 664319,05грн, то граничний термін на стягнення податкового боргу в судовому порядку припав на 30.04.2020. Тому, враховуючи п.52 прим.2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, стягнення вказаного податкового боргу заявлено в межах строків, визначених Податковим кодексом України.

Ухвалою від 04.08.2021 суд продовжив процесуальний строк підготовчого провадження на 30 днів, відклав розгляд адміністративної справи та призначив судове засідання на 30 вересня 2021 року о 14.00 год.

У підготовчому провадженні суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі в справі в якості третьої особи Фонду держмайна України.

30.09.2021 ухвалою суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 05 жовтня 2021 року о 14:00 год.

Ухвалою від 05.10.2021 суд залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (, проспект Голосіївський, 50, м. Київ, 03039) (далі третя особа), оголосив перерву в адміністративній справі та призначив судове засідання на 20 жовтня 2021 року о 14:00 год.

19.10.2021 від третьої особи до суду надійшло пояснення про відмову у задоволенні позову. Вказує, що керівник відповідача листом від 22.09.2020 №05-42/289 повідомив третю особу, що 24.07.2015 під час обшуку на підприємстві в рамках кримінального провадження працівниками правоохоронних органів вилучено статут підприємства, державний акт на право постійного користування землею, три комп`ютерні жорсткі диски з двох системних комп`ютерних блоків (сервери) з інформацією та інше. У зв`язку з неповерненням вилученого майна та з інших причин підприємство не мало змоги отримати електронні ключі і подавати своєчасно звіти, нараховувати та сплачувати всі податки та збори до державних органів.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з даними ЄДРПОУ відповідач () зареєстрований, як суб`єкт господарювання, юридична особа з 05.05.1994. Основний вид діяльності «Виробництво іншої хімічної продукції, н. в. і. у.». Перебуває на податковому обліку позивача.

З даних облікової картки суд встановив, що у відповідача наявна недоїмка із таких податків:

1.1. земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 3110224,57грн, яка виникла на підставі таких документів:

податкової декларації з плати за землю від 17.02.2017 №, термін сплати 30.04.2017-30.12.2017 за 9 місяців з щомісячним платежем 66431,86грн, на загальну суму 664319,05грн;

ППР від 17.09.2018 № на загальну суму 581279,17грн, прийнятого на підставі акту від 30.08.2018 №340/23-00-14-0905/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки;

ППР від 17.09.2018 № на загальну суму 170,00грн, прийнятого на підставі акту від 30.08.2018 №340/23-00-14-0905/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки;

податкової декларації з плати за землю від 14.02.2019 №29738, термін сплати 02.03.2019-30.12.2019 за 11 місяців з щомісячним платежем 65475,77 грн, термін сплати 30.01.2020 з щомісячним платежем 65475,71грн на загальну суму 785709,18грн;

податкової декларації з плати за землю від 02.03.2020 №, термін сплати 02.03.2020-30.12.2020 за 11 місяців з щомісячним платежем 65475,77 грн, термін сплати 01.02.2021 з щомісячним платежем 65475,71грн на загальну суму 785709,18грн;

податкової декларації з плати за землю від 11.02.2021 №, термін сплати 02.03.2021-31.05.2021 за 4 місяці з щомісячним платежем 65475,77 грн на загальну суму 261903,08грн;

залишок несплаченої пені становить 31134,91грн;-

1.2 податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, на загальну суму 838115,96 грн, яка виникла на підставі таких документів:

ППР від 03.02.2017 № на загальну суму 623714,00грн, прийнятого на підставі акту від 05.01.2017 №1/23-01-14-02/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки;

ППР від 03.02.2017 № на загальну суму 1020,00грн, прийнятого на підставі акту від 05.01.2017 №1/23-01-14-02/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки;

ППР від 17.09.2018 № на загальну суму 170,00грн, прийнятого на підставі акту від 30.08.2018 №340/23-00-14-0905/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки;

залишок несплаченої пені становить 213381,96грн;-

1.3 ПДВ у сумі 1441512,54 грн, яка виникла на підставі таких документів:

податкової декларації з податку на додану вартість від 19.04.2017 №, термін сплати 30.04.2017 на загальну суму 17194,00грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 19.05.2017 №, термін сплати 30.05.2017 на загальну суму 126793,00грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 19.06.2017 №, термін сплати 30.06.2017 на загальну суму 55633,00грн;

уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20.07.2017 № за 01.04.2017 на загальну суму 24027,00грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 20.07.2017 №, термін сплати 30.07.2017 на загальну суму 73131,00грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 21.08.2017 №, термін сплати 30.08.2017 на загальну суму 47544,00грн;

ППР від 03.02.2017 № на загальну суму 11220,00грн, прийнятого на підставі акту від 05.01.2017 №1/23-01-14-02/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки;

ППР від 03.02.2017 № на загальну суму 33828,00грн, прийнятого на підставі акту від 05.01.2017 №1/23-01-14-02/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки;

ППР від 17.09.2018 № на загальну суму 303367,44грн, прийнятого на підставі акту від 30.08.2018 №340/23-00-14-0905/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки;

ППР від 17.09.2018 № на загальну суму 2040,44грн, прийнятого на підставі акту від 30.08.2018 №340/23-00-14-0905/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки;

ППР від 17.09.2018 № на загальну суму 685098,00грн, прийнятого на підставі акту від 30.08.2018 №340/23-00-14-0905/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки;

залишок несплаченої пені становить 61637,10грн;-

1.4 військового збору на загальну суму 453686,44 грн, яка виникла на підставі ППР від 17.09.2018 № на загальну суму 43135,47грн, прийнятого на підставі акту від 30.08.2018 №340/23-00-14-0905/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки;-

1.5 податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, на загальну суму 453686,44 грн, яка виникла на підставі таких документів:

ППР від 17.09.2018 № на загальну суму 453176,44грн, прийнятого на підставі акту від 30.08.2018 №340/23-00-14-0905/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки;

ППР від 17.09.2018 № на загальну суму 510,00грн, прийнятого на підставі акту від 30.08.2018 №340/23-00-14-0905/00205104 про результати документальної позапланової виїзної перевірки.

21.06.2019 позивач сформував щодо відповідача податкову вимогу форми «Ю» №139947-50 на загальну суму 11586541,29 грн, яка отримана відповідачем наручно 04.07.2019, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про поштове вручення.

Відповідно до довідки позивача від 08.06.2021 №457015/23-00-13-0319 відповідач має 4 відкритих рахунки у банках в національній валюті.

Наявність недоїмки зі вказаних податків згідно з даними зворотнього боку облікової картки на час розгляду справи та відсутність доказів сплати або оскарження їх нарахування свідчать про наявність заборгованості відповідача.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпункт 14.1.156 п.14.1 статті 14 ПК України визначає податкове зобов`язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пунктом 41.1 ст.41 ПК України контролюючі органи - податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Щодо земельного податку суд врахував.

Відповідно до п.п.288.2, 288.3 ст.288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до п.287.3 ст.287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Отже, власники та землекористувачі зобов`язані сплачувати зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік.

Щодо податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності.

Відповідно до п.46.2. ст.46 ПК України платник податку на прибуток (крім платників податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом) подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Згідно з п.п.137.1., 137.2. ст.137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу. Податок, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, які провадять страхову діяльність, визначається в порядку, передбаченому пунктом 141.1 статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до п.137.3. ст.137 ПК України відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.

Згідно з підп.137.4.1. п.137.4. ст.137 ПК України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім: виробників сільськогосподарської продукції, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року.

Щодо ПДВ.

Пунктом 180.1. ст.180 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платником податку є:

1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу;

2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку;

3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також:

особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством;

особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено.

Норми цього пункту не застосовуються до операцій з ввезення на митну територію України фізичними особами (громадянами) чи суб`єктами підприємницької діяльності, які не є платниками податку, культурних цінностей, зазначених у пункті 197.7 статті 197 цього Кодексу;

4) особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без утворення юридичної особи;

5) особа - управитель майна, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном.

Для цілей оподаткування господарські відносини між управителем майна з власної господарської діяльності та його діяльності з управління майном прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів. Норми цього підпункту не поширюються на управителів майна, які здійснюють управління активами інститутів спільного інвестування, фондів банківського управління, фондів фінансування будівництва та фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону;

6) особа, що проводить операції з постачання конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у статті 243 Митного кодексу України), незалежно від того, чи досягає вона загальної суми операцій із постачання товарів/послуг, визначеної пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, а також незалежно від того, який режим оподаткування використовує така особа згідно із законодавством;

7) особа, що уповноважена вносити податок з об`єктів оподаткування, що виникають внаслідок поставки послуг підприємствами залізничного транспорту з їх основної діяльності, що перебувають у підпорядкуванні платника податку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

8) особа - інвестор (оператор), який веде окремий податковий облік, пов`язаний з виконанням угоди про розподіл продукції;

9) особа, визначена у підпункті "д" підпункту 14.1.139 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Пунктом 193.1. ст.193 ПК України встановлено, що ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:

а) 20 відсотків;

б) 0 відсотків;

в) 7 відсотків по операціях з:

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні;

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я";

постачання послуг із показу (проведення) театральних, оперних, балетних, музичних, концертних, хореографічних, лялькових, циркових, звукових, світлових та інших вистав, постановок, виступів професійних мистецьких колективів, артистичних груп, акторів та артистів (виконавців), кінематографічних прем`єр, культурно-мистецьких заходів;

постачання послуг із показу оригіналів музичних творів, демонстрації виставкових проектів, проведення екскурсій для груп та окремих відвідувачів у музеях, зоопарках та заповідниках, відвідування їх територій та об`єктів відвідувачами;

постачання послуг із розповсюдження, демонстрування, публічного сповіщення і публічного показу фільмів, адаптованих відповідно до законодавства в україномовні версії для осіб з порушеннями зору та осіб з порушеннями слуху;

постачання послуг із тимчасового розміщування (проживання), що надаються готелями і подібними засобами тимчасового розміщування (клас 55.10 група 55 КВЕД ДК 009:2010);

г) 14 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України сільськогосподарської продукції, що класифікується за такими кодами згідно з УКТ ЗЕД: 1001, 1003, 1005, 1201, 1205, 1206 00.

Відповідно до п.202.1. ст.202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Щодо військового збору.

Згідно з п.9.3. ст. 9 ПК України зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Відповідно до п.1-2 ч.2 ст.29 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) належать військовий збір, що сплачується (перераховується) згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підп.1.1. п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Згідно з підп.1.2. п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Відповідно до під.підп.1.3. -1.4. п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Згідно з підп.1.6. п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до підп.1.7. п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою).

Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС).

Отже, платники військового збору зобов`язані сплачувати військовий збір відповідно до вимог ПК України.

Щодо податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку.

Відповідно до підп.підп. 162.1.1. -162.1.3. п.162.1ст.162 ПК України платниками податку є:

фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні;

податковий агент.

Згідно з підп.підп.163.1.1.- 163.1.3. п.163.1.ст.163 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування резидента є:

загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України

Об`єктом оподаткування нерезидента відповідно до підп. 163.2.1. - 163.2.2. п. 163.2. ст.163 ПК України є:

загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід з джерела його походження в Україні;

доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.164.1. ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Пунктом 54.1. ст.54 ПК України визначено, що сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою, у разі якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Грошове зобов`язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 ПК України).

Абзацом 1 п.57.1 ст.57 розділу II ПК України встановлено обов`язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання визнається податковим боргом.

Отже, самостійно задекларовані суми грошового забезпечення відповідачем не підлягають оскарженню.

Суд врахував, що у податкових деклараціях з плати за землю від 17.02.2017, 14.02.2019, від 02.03.2020, від 11.02.2021 , та від 30.04.2017, 30.05.2017, 30.06.2017, 30.07.2017, з ПДВ від 30.08.2017 відповідач самостійно визначив суми податкового зобов`язання. Тому вони є узгодженими та оскарженню не підлягають.

Щодо іншої частини зобов`язання, яка донарахована позивачем, суд врахував.

Згідно з пунктом 41.1 ст.41 ПК України контролюючі органи - податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 54.3.2 п.54.3 ст.53 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Підпунктом 54.3.3 ст.53 ПК України визначено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 57.3. ст.57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікової картки суд також встановив, що недоїмка відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривалася. Отже, погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача, у т.ч. яка виникла після прийняття податкової вимоги.

Відповідно до п.126.1. ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з п.126.2. ст.126 ПК України у разі порушення платником податків строку сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання, передбаченого абзацом другим підпункту 222.1.2 пункту 222.1 статті 222 цього Кодексу, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми такого грошового зобов`язання.

Платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку (ст. 176 ПК України).

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд врахував, що відповідач оскаржував у судовому порядку ППР від 03.02.2017 №, №, №, №, від 02.02.2017 №, які входять до переліку ППР, на підставі яких позивач просить стягнути з відповідача податковий борг. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 у справі №823/709/17 позовну заяву залишено без розгляду. Вказана ухвала набрала законної сили 18.08.2017. Отже, зі вказаної дати всі донараховані грошові зобов`язання вказаними ППР є узгодженими.

Щодо ППР від 17.09.2018 №, від 03.02.2017 №, від 17.09.2018 №, від 17.09.2018 №, №, №, №4 відсутні докази їх оскарження в адміністративному чи судовому порядку. Отже, враховуючи викладене вище вони є узгодженими та підлягають стягненню. Факти надсилання вказаних вище ППР та актів відповідачу підтверджені повідомленнями про вручення поштової кореспонденції від позивача. Факт їх несплати підтверджені даними інтегрованих карток позивача в матеріалах справи. Отже, спірна сума коштів є податковим боргом відповідача та підлягає стягненню на користь бюджету в повному обсязі.

Абзацом 11 п.52 прим.2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України встановлено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Отже, доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду щодо стягнення податкового боргу, який виник на підставі ППР від 03.02.2017 № в сумі 623714,00грн, від 03.02.2017 № в сумі 1020,00грн, від 03.02.2017 № в сумі 11220,00грн, від 03.02.2017 № в сумі 33828,00грн та податкової декларації з плати за землю від 17.02.2017 № в сумі 664319,05грн не обґрунтовані та безпідставні.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.87.9.ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п.95.1.ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 вказаної статті ПК України).

Згідно з п.95.3. ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі якщо сума коштів, отримана у результаті продажу майна платника податків, перевищує суму його грошового зобов`язання та податкового боргу, різниця згідно з п.95.6 ст.95 ПК України перераховується на рахунки такого платника податків або його правонаступників.

Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1244 зі змінами та доповненнями (далі Порядок № 1244).

Пунктом 2 Порядку № 1244 визначено, що у випадках, передбачених пунктами 95.2 95.4 ст. 95 ПК України, рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про погашення усієї суми податкового боргу видається за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 1244 на підставі рішення суду про стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків.

У випадку, передбаченому п. 95.5 ст. 95 ПК України, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків, здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, яке видається за формою згідно з додатком 3 до Порядку № 1244.

Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність достатніх підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст.2-14, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) задовольнити повністю.

Стягнути на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЧЕРКАСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЗАВОД ХІМІЧНИХ РЕАКТИВІВ" (18036, Черкаська обл., місто Черкаси, ВУЛИЦЯ ЧИГИРИНСЬКА, будинок 21; ) з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, та за рахунок готівки податковий борг на загальну суму 5886674,98грн (п`ять мільйонів вісімсот вісімдесят шість тисяч шістсот сімдесят чотири гривні дев`яносто вісім копійок).

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі та підписане 01.11.2021.