Справа № 140/7075/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року ЛуцькСправа № 140/7075/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство Луцькреклама про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради (далі відповідач, виконавчий комітет), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство Луцькреклама (далі третя особа, КП Луцькреклама) про визнання протиправним та скасування рішення від 17.03.2021 № 233-1 Про демонтаж засобів зовнішньої реклами в частині зобов`язання позивача демонтувати рекламний щит на фасаді будинку на АДРЕСА_1 та зобов`язати Комунальне підприємство Луцькреклама повернути позивачу незаконно демонтовану вивіску ІНФОРМАЦІЯ_1 на місце її демонтажу та передати її по акту приймання-передачі ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказаним рішенням відповідача було зобов`язано демонтувати вивіску «Порізка скла» на АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що дане рішення прийнято із порушенням вимог чинного законодавства, враховуючи ту обставину, що дана вивіска є не рекламою та без врахування висновків суду у справі № 803/988/18 за її позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 312-1 від 18.05.2018. Зокрема вказаним рішенням було встановлено наявність у позивача відповідних документів на розміщення даної вивіски, та те, що вона у відповідності до Закону України «Про рекламу» не є рекламою. Також звертає увагу на те, що посилання відповідача на рішення Луцької міської ради №9/9 від 25.05.2016 року, яким затверджено «Порядок розміщення вивісок у м. Луцьку» не може бути застосовано до даних правовідносин, оскільки позивачу відповідні дозволи на розміщення вивіски видано у 2012 році і вони не мають відповідного терміну дії. З врахуванням викладеного просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у поданому суду відзиві позовні вимоги заперечив та зазначив, що з 2019 року в м. Луцьку діють інші нормативно правові акти, що регламентують взаємовідносини у сфері розміщення засобів зовнішньої реклами, а саме 25.09.2019 Луцькою міською радою прийнято рішення № 63/44 «Про концептуальні основи порядку розміщення та розвитку зовнішньої реклами у місті Луцьку», а рішенням виконавчого комітету від 19.02.2020 № 96-1 затверджено «Порядок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади». Під час розгляду звернення голови ОСББ «Гарант» було встановлено, що у ОСОБА_1 відсутній дозвіл на розміщення зовнішнього засобу реклами, а працівниками «КП «Луцькреклама» зафіксовано факт розміщення зовнішньої реклами по АДРЕСА_1 . На вимоги щодо демонтажу даної реклами підприємець не відреагувала. Тому з врахуванням зазначеного було прийнято рішення про демонтаж даної реклами, яке було виконане працівниками КП «Луцькреклама». Вважає, що дане рішення прийнято у відповідності до норм чинного законодавства та підзаконних нормативних актів. На підставі вищевикладеного відповідач просив в задоволені позову відмовити повністю.

Третя особа в своєму поясненні позовні вимоги позивача заперечила, та зазначила, що оскаржуване рішення відповідачем прийнято у відповідності до вимог нормативних актів, які регламентують розміщення зовнішньої реклами у м. Луцьку та є законним. На підставі прийнятого рішення ними було проведено демонтаж даної вивіски, яка належить ОСОБА_1 . Враховуючи викладене просить в задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач ще раз наголосила на незаконності прийнятого рішення відповідачем в частині, що стосується демонтажу вивіски по АДРЕСА_1 .

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, ФОП ОСОБА_1 отримала у встановленому порядку паспорт оздоблення фасаду та влаштування вивісок приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , порізка скла по АДРЕСА_1 , який було погоджено з управлінням містобудування та архітектури 25.10.2012 (копія якого знаходиться в матеріалах справи).

27.10.2020 інспекторами відділу контролю за розміщенням реклами в м. Луцьку КП Луцькреклама було складено акт виявлення порушення зовнішньої реклами в місті Луцьку №107. Даним актом засвідчено факт відсутності дозволу на розміщення реклами Порізка скла на фасаді будинку в АДРЕСА_1 , що є порушенням п.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» та зобов`язано демонтувати до 29.10.2020.

В подальшому позивачу направлялись вимоги № 185 від 29.10.2021 та 10.03.2021 №46 про необхідність демонтажу даної реклами.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №233-1 від 17.03.2021 зобов`язано ФОП ОСОБА_1 провести демонтаж рекламного щита 0,6 на 1,2 м, розмішеного без відповідного дозволу на АДРЕСА_1 протягом 10 днів з дати ухвалення рішення. Комунальному підприємству Луцькреклама у разі невиконання ФОП ОСОБА_1 п. 1 даного рішення, провести демонтаж вказаного рекламного щита за адресою: АДРЕСА_1 . Витрати, пов`язані з демонтажем вивіски покласти на ФОП ОСОБА_1 .

З акту від 20.04.2021 вбачається, що дана вивіска була демонтована силами КП «Луцькреклама».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевою самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 44 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 4.31 Правил благоустрою міста Луцька, затверджених рішенням Луцької міської у ради від 29.07.2009 №44/2 власники (балансоутримувачі) малих архітектурних форм зобов`язані здійснити благоустрій згідно з Паспортом прив`язки/генпланом розміщення малої архітектурної форми, який розробляється суб`єктом благоустрою на вимогу департаменту містобудування Луцької міської ради.

Згідно з частиною 2 статті 21 Закону України Про благоустрій населених пунктів мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать інформаційні стенди, дошки, вивіски. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Вивіска - елемент оформлення фасаду, що містить інформацію про зареєстроване найменування суб`єкта господарювання, включаючи герби, емблеми, знаки для товарів та послуг, який займає це приміщення (будівлю). До вказаної інформації належать також дані про час роботи, повне найменування суб`єкта господарювання, а також профіль діяльності, якщо це не випливає з назви, (п.2.1 Порядку розміщення вивісок у місті Луцьку затвердженого рішенням Луцької міської ради від 25.05.2016 року №9/9).

Вивіска розміщується на фасаді будинку (споруди) над входом (в`їздом), біля входу (в`їзду) або в межах приміщення, яке займає суб`єкт господарювання, між віконними прорізами першого поверху, між віконними прорізами першого та другого поверхів, але не вище нижнього краю вікон другого поверху двох- чи багатоповерхового будинку (споруди), або на поверсі, де знаходиться власне чи орендоване суб`єктом господарювання приміщення. Якщо неможливо розмістити вивіску на фасаді будинку (споруди), суб`єкт господарювання може розмістити її на огороджувальній конструкції навколо території, де здійснюється його господарська діяльність, безпосередньо біля входу (в`їзду). Площа поверхні вивіски не повинна перевищувати 3 кв. м (пункт 4.1.1 Порядку розміщення вивісок у місті Луцьку, затвердженого рішенням Луцької міської ради від 25.05.2016 №9/9).

Паспорт вивіски виготовляється суб`єктом господарюванням самостійно. Паспорт вивіски обов`язково повинен містити: фотофіксацію місця, на якому планується розташування вивіски, розміром 10x15 см, візуалізацію вивіски на фасаді будинку (споруди), ескіз вивіски з основними розмірами, кресленнями вузлів кріплення, відомостями про використовувані для виготовлення вивіски матеріали, деталі шрифтів, логотипів, зображувальних елементів. На ескізі має бути вказана інформація та зображення, які планується розмістити на вивісці, включаючи логотипи, емблеми, герби тощо. На проектних матеріалах обов`язково зазначається: найменування суб`єкта господарювання, найменування проектної організації або прізвище, ім`я, по батькові автора проекту, дата виконання проекту (п. 5,1 Л Порядку розміщення вивісок у місті Луцьку, затвердженого рішенням Луцької міської ради від 25.05.2016 р. N 9/9).

Паспорт вивіски погоджується з Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради; уповноваженим органом охорони культурної спадщини згідно із Законом України Про охорону культурної спадщини (у разі необхідності) (п.5.1.2 Порядку розміщення вивісок у місті Луцьку, затвердженого рішенням Луцької міської ради від 25.05.2016 року №9/9).

Відповідно до частини 1 статті 73 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Це положення також міститься і в ст. 144 Конституції України.

Як встановлено частиною 8 статті 8 Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Згідно з частиною 6 статті 9 Закону України Про рекламу не вважається рекламою вивіска чи табличка з інформацією про послуги.

Крім того, постановою КМУ від 29.12.2003 затверджено Типові правила розміщення зовнішньої реклами.

Пунктами 48 та 49 Правил вказано: вивіски чи таблички повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об`єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

Забороняється вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

Демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, здійснюється у разі: припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи - підприємця; невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам; порушення благоустрою території.

Судом встановлено, що між сторонами вже виникали спірні правовідносини з приводу демонтажу вивіски по АДРЕСА_1 .

Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зокрема, рішенням від 03.08.2018 Волинського окружного адміністративного суду у справі № 803/988/18 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів КП «Луцькреклама» та ОСББ «Гарант» про визнання протиправним та скасування рішення № 312-1 від 18.05.2018 року «Про демонтаж вивіски на АДРЕСА_1 », яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2018, було визнано протиправним та скасовано дане рішення.

При розгляді справи було встановлено, що позивачу на праві власності належить магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на АДРЕСА_1 , і що остання у 2012 році у встановленому порядку отримала дозвіл на розміщення вивіски на фасаді даної будівлі «Порізка скла». Крім того, судом було зроблено висновок про те, що дана вивіска не є рекламою в розумінні Закону України «Про рекламу» та постанови КМ України № 2067 від 29.12.2003, Також, суд прийшов до висновку про чинність даного дозволу та неможливості застосування до даних правовідносин рішення Луцької міської ради № 9/9 від 25.05.2016, яким затверджено Порядок розміщення вивісок в м. Луцьку, та яким було передбачено погодження паспорту вивіски.

Суд при вирішенні справи № 803/988/18 за позовом ОСОБА_1 надав правову оцінку оскаржуваному рішенню та прийшов до висновку, що у позивача наявний дозвіл на розміщення вивіски «Порізка скла» з 2012 року по АДРЕСА_1 і, що дана вивіска не є рекламою в розумінні відповідних нормативних актів.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Судові рішення, які набрали законної сили є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади. Вказаним судовим рішенням вирішується по суті конкретний спір, який для сторін тягне правові наслідки після набрання ним законної сили.

Відтак зважаючи на те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлені певні обставини щодо розміщення даної вивіски і застосуванню певних нормативних актів, то вони не підлягають доказуванню при вирішенні іншої справи, яка стосується особи, інтереси якої воно порушує .

Зазначені обставини встановлені у вищевказаному рішенні на даний час не змінилися.

Оскаржуване рішення в даній справі № 233-1 від 17.03.2021 крім Закону України «Про рекламу» та Типових правил розміщення зовнішньої реклами, прийнято на підставі Порядку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади, затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 96-1 від 19.02.2020 ( далі Порядку розміщенні зовнішньої реклами).

Щодо посилань відповідача на Порядок розміщення зовнішньої реклами, то суд його до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Пунктом 1.1. даного Порядку визначено, що розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади (далі Порядок) регулює відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади та визначає процедуру видачі (відмови у видачі) дозволу на розміщення зовнішньої реклами, його анулювання, переоформлення, продовження строку дії та внесення змін, визначає механізм сплати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, вимоги до розміщення зовнішньої реклами та процедуру здійснення демонтажу, обліку, зберігання демонтованих засобів зовнішньої реклами, а також процедуру здійснення контролю за дотриманням цього Порядку.

Порядок є обов`язковим для виконання всіма учасниками рекламної діяльності юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності.

Згідно п.1.2. визначено, що Порядок розроблено відповідно до Законів України «Про рекламу», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», «Про благоустрій населених пунктів», «Про адміністративні послуги», «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067 зі змінами (далі Типові правила), з врахуванням Концептуальних основ порядку розміщення та розвитку зовнішньої реклами в місті Луцьку, затверджених рішенням міської ради (далі Концептуальні основи).

Тобто вказаний Порядок, виходячи із його змісту, регулює відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами на території Луцької територіальної громади та відповідно прийнятий у відповідності до нормативних актів, які їх регламентують.

Враховуючи те, що при вирішенні аналогічних правовідносин між тими сторонами суд прийшов до висновку про те, що вивіска « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована на АДРЕСА_1 та належить позивачу не є рекламою, то і застосування до спірних правовідносин цього Порядку не є правомірним.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності свого рішення про №233-1 від 17.03.2021 Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» в частині зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати рекламний щит на фасаді будинку по АДРЕСА_1 , воно прийнято всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства та рішення суду у справі № 803/988/18, а тому в частині, що стосується позивача його слід визнати протиправним та скасувати, а позов цій частині задовольнити.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання виконавчого комітету Луцької міської ради повернути ФОП ОСОБА_1 демонтовану вивіску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на місце її демонтажу по АДРЕСА_1 та передати її по акту опису позивачу, то вона до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Як вбачається із акту демонтажу даної вивіски від 20.04.2021, то її демонтаж проводив не відповідач, а працівники КП «Луцькреклама» і на даний час саме у даного підприємства вона знаходиться.

Відповідно до повноважень, наданих суду статтею 245 КАС України, при визнанні протиправним та скасуванні рішення суб`єкта владних повноважень, суд може зобов`язати вчинити певні дії відповідача.

Враховуючи те, що демонтаж вивіски відповідач не проводив і, що вона в нього відсутня, то і підстави зобов`язувати останнього вчиняти дії щодо повернення її у суду відсутні.

У даному випадку суд надав правову оцінку рішенню відповідача, визнав його протиправним та скасував. На підставі даного рішення суду позивач вправі звернутися до КП «Луцькреклама» для вчинення останніми дій щодо повернення демонтованої вивіски, на місце її попереднього знаходження, а у випадку відмови - оскаржувати відповідні дії в порядку встановленому законом.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 2270,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №123 від 12.07.2021 ( а.с.8).

Предметом позову є дві взаємопов`язані вимоги немайнового характеру, які хоч і задоволені частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу судових витрат застосовано і Верховним Судом при вирішенні зразкової справи №620/1116/20.

З урахуванням наведеного на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №233-1 від 17.03.2021 Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» в частині зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати рекламний щит на фасаді будинку по АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Луцької міської ради (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, ).

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство Луцькреклама (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Л. Українки, 28, ).

Суддя Р.С. Денисюк