Справа № 200/5257/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року справа №200/5257/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі № 360/943/21 (головуючий суддя І інстанції Лазарєв В.В.), складене у повному обсязі 07 липня 2021 року у м. Слов`янськ Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просить:

1) визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористанні дні додаткових відпусток, як учаснику бойових дій за 2018 та 2019 роки у кількості 28 діб, виходячи з одноденного розміру грошового забезпечення на день звільнення зі служби - 435,51 грн.;

2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію за невикористані дні додаткових відпусток, як учаснику бойових дій за 2018 та 2019 роки у кількості 28 діб, виходячи з одноденного розміру грошового забезпечення на день звільнення зі служби - 435,51 грн. у загальній сумі 12194, 28 грн.;

3) визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 18.06.2016 по 31.10.2017;

4) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період проходження служби в ГУНП в Донецькій області з 18.06.2016 по 31.10.2017;

5) визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо перерахунку та виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в період з 13.09.2018 по 16.03.2020 у розмірі 15% від мого посадового окладу (2400 грн.) з урахуванням попередньо виплачених сум;

6) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в період з 13.09.2018 року по 16.03.2020 року у розмірі 15% від посадового окладу (2400 грн.) з урахуванням попередньо виплачених сум;

7) визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо нарахування та виплати зайво утриманого військового збору;

8) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити зайво утриманий військовий збір, у загальній сумі 2234,71 грн.;

9) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати недоплачених коштів у якості доплати за службу в нічний час за період проходження служби з 18.06.2016 по 20.07.2020, а саме за 1484 години служби в нічний час;

10) зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити недоплачені кошти у якості доплати за службу в нічний час за період проходження служби з 18.06.2016 по 20.07.2020, а саме за 1484 годин служби в нічний час;

11) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 20.07.2020 по день фактичного розрахунку (а.с. 1-19).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2018-2019 роки у розмірі 12 194 (дванадцять тисяч сто дев`яносто чотири) грн. 28 коп. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.06.2016 року по 31.10.2017 року. В задоволені решти позовних вимог відмовлено (а.с. 148-155).

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального процесуального права, просив суд змінити рішення суду першої інстанції, а саме:

доповнити рішення абзацом четвертим наступного змісту: Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в період з 13.09.2018 по 16.03.2020 у розмірі 15% від посадового окладу позивача з урахуванням попередньо виплачених сум;

доповнити рішення абзацом п`ятим наступного змісту: Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачені кошти у якості доплати за службу в нічний час за період проходження служби з 18.06.2016 по 20.07.2020, а саме 1484 годин служби в нічний час.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на нормативні акти.

Крім того вказано, що судом не надавалась оцінка довідці від 06.04.2021 року (а.с. 165-167).

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту громадянина України (а.с. 43-44).

З 18.06.2016 року по 20.07.2020 року позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 300 о/с від 17.07.2020 року, позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с. 24-25).

23.03.2021 року, 25.03.2021 року, 04.04.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявами в порядку Закону України «Про звернення громадян», в яких просив: зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити зайво утриманий військовий збір, у загальній сумі 2234,71 грн., здійснити перерахунок та виплатити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в період з 13.09.2018 року по 16.03.2020 року у розмірі 15% від посадового окладу (2400 грн.) з урахуванням попередньо виплачених сум, індексацію грошового забезпечення за період проходження служби в ГУНП в Донецькій області з 18.06.2016 по 31.10.2017 (а.с. 26,28,35).

Листами Головного управління Національної поліції в Донецькій області позивача повідомлено про відсутність порушень вимог чинного законодавства під час нарахування та виплати грошового забезпечення за час проходження служби в поліції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення виключно в межах апеляційної скарги позивача.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) та іншими нормативно-правовими актами.

Щодо нарахування та виплати надбавки за службу в умовах режимних обмежень суд зазначає наступне.

Положенням про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414 (далі - Положення № 414), визначено види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень).

Відповідно до п. 2 Положення № 414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації:

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Відповідно до пункту 5 Положення № 414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Згідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці (далі - поліцейські, які проходять службу в умовах режимних обмежень), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації.

Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови їх призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад відповідного органу поліції, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, надання йому доступу до державної таємниці та постійної роботи із секретною інформацією або її носіями.

На підставі подання Авдіївського ВП, наказом ГУНП в Донецькій області від 18.03.2019 №117о/с позивачу з 20.02.2019 встановлена надбавка в розмірі 10 відсотків до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень (а.с. 104-105).

Вказаний наказ позивачем у встановленому порядку не оскаржувався та є чинним.

Під час проходження служби в ГУНП в Донецькій області позивач працював з відомостями та їх носіями що мають ступень секретності «таємно»: у лютому 2019 року опрацював та підготував - 21 документи, у березні 2019 року 4 документи.

Суд звертає увагу, що надані позивачем накази про надання доступу до секретної інформації із ступенями «цілком таємно» і «таємно» не підтверджують факт постійної роботи із секретною інформацією або її носіями.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для виплатити надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в період з 13.09.2018 року по 16.03.2020 року у розмірі 15% від посадового окладу (2400 грн.) з урахуванням попередньо виплачених сум.

Стосовно нарахування та виплати доплати за службу в нічний час суд зазначає наступне.

Статтею 91 Закону № 580-VІІІ встановлено, що особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.

Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Згідно частин першої та другої статті 94 Закону № 580-VІІІполіцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

У відповідності до вимог пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від11 листопада 2015 р. N 988 (далі - Постанова N 988) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до статті 94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року N 988 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за N 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання ( далі Порядок № 260), у пункті 3 розділу І якого визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії;5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 розділу ІІ Порядку № 260 встановлено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час. Тобто, тривалість робочого часу в нічний час складає 6 годин.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що за несення служби в нічний час виплачується доплата у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Тобто, відповідна виплата проводиться саме за кожну годину служби поліцейським у нічний час.

При цьому, підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції, а облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Судом встановлено, що позивачу нарахована та виплачена доплата за роботу в нічний час за період проходження служби в ГУНП в Донецькій області за період з 18.06.2016 до 20.07.2020: у квітні 2017 року - за січень (24 години) в сумі 126,79 грн.; лютий (18 годин) - 94,50 грн.; березень (54 години) - 259,20 грн.; у травні 2017 року - за квітень (60 годин) - 331,58 грн.; у березні 2018 року - за січень (36 годин) -180,00 грн.; лютий (42 години) - 220,50 грн.; у квітні 2019 року - за січень (42 години) - 210,00 грн.; лютий (30 годин) - 157,50 грн.; березень (42 години) - 221,89 грн.; у травні 2019 року - за квітень (20 годин) - 105,00 грн.; у червні 2019 року - за травень (34 години) - 164,14 грн.; у вересні 2019 року - за серпень (42 години) - 211,26 грн.; у жовтні 2019 року - за вересень (18 годин) - 90,00 грн.; у листопаді 2019 року - за жовтень (42 години) - 200,45 грн.; у грудні 2019 року - за листопад (42 години) - 210,00 грн.; у лютому 2020 року - за грудень 2019 року (48 годин) - 242,89 грн.; у березні 2020 року - за лютий (42 години) - 220,50 грн.; у квітні 2020 року - за березень (54 години) - 270,00 грн.; у травні 2020 року - за квітень (42 години) 211,26 грн.; у червні 2020 року - за травень (24 години) - 133,51 грн., що, в свою чергу, відповідає вимогам пункту 11 розділу ІІ Порядку № 260.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення компенсації (грошового забезпечення) за службу у нічний час за період проходження служби з 18.06.2016 по 20.07.2020, а саме за 1484 години служби в нічний час.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга позивача є такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі № 360/943/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2021 року.

Судді А.В. Гайдар

Т.Г.Гаврищук

І.Д.Компанієць