Справа № 520/8391/21
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року № 520/8391/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

за участі

секретаря судового засідання Муравської І.Ю.,

представника позивача Санькова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, 9) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просила суд:

- визнати протиправними дії Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (Код , місцезнаходження: 92800, Луганська обл., Біловодський р-н, смт. Біловодськ, вул. Центральна, буд. 77) та скасувати рішення щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) зарахувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до пільгового стажу періоди з жовтня 1982 р. по липень 1991 р., та період з липня 1991 р. по квітень 1996 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх), призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 з 13.04.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішення щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , на думку позивача, підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 року залучено в адміністративній справі № 520/8391/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, в якості другого відповідача Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (Код , місцезнаходження: 92800, Луганська обл., Біловодський р-н, смт. Біловодськ, вул. Центральна, буд. 77).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 року замінено відповідача Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, 9).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибув, позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.

В судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

В судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком, призначену згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 13.04.2021 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Рішенням Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У вищевказаному рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. Вказано, що до пільгового стажу не зараховано період з жовтня 1982 р. по липень 1991 р., та період з липня 1991 р. по квітень 1996 р., оскільки підтверджуючі довідки про стаж роботи та заробітну плату годувальника надані архівним відділом адміністрацією м. Горлівка ДНР, дане підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території. Також, вказано, що довідка про проживання разом з чоловіком на день смерті, та акт про сумісне проживання, який підтверджений свідками, видані органами місцевими самоврядування на території м. Горлівка ДНР. Крім того, зазначено, що положеннями ст. 9 Закону 1207 встановлено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Зазначено, що перерахунок на інший вид пенсії (по втраті годувальника) недоцільний, пенсія зменшується.

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч.5 ст.45 Закону України № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Так, в оскаржуваному рішенні, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період з жовтня 1982 р. по липень 1991 р., та період з липня 1991 р. по квітень 1996 р., оскільки підтверджуючі довідки про стаж роботи та заробітну плату годувальника надані архівним відділом адміністрацією м. Горлівка ДНР, дане підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників; у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці, при цьому за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання, підтвердження трудового стажу може здійснюватися органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Так, трудова книжка ОСОБА_2 , за втратою якого позивач звернулась за пенсією, містить в собі записи про те, що він працював зокрема з 25.10.1982 року по 16.04.1996 року.

Проте, пенсійний орган в оскаржуваному рішенні не надав оцінки даним трудової книжки. Натомість відмовив у позивачу у призначенні пенсії через неналежність довідок про стаж роботи та заробітну плату годувальника.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Проте, суд зауважує, що пенсійний орган не надав жодних доказів, які б свідчили про дії спрямовані на проведення перевірки відповідності змісту довідки первинним документам.

Щодо посилань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про те, що позивачем не доведено факт сумісного мешкання з померлим годувальником на території, яка контролюється урядом України, суд зазначає наступне.

Так, в оскаржуваному у даній справі рішенні не було зазначено про вищевикладену обставину, а тому і не визначено останню підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії.

Суд зазначає, що пояснення, які надані після прийняття рішення суб`єктом повноважень, не можуть змінювати підстав та мотивів прийняття такого рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про безпідставність вищевказаних посилань відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач у спірних правовідносинах діяв без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що рішення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника підлягає скасуванню, як протиправне.

Крім того, позивач просив суд визнати протиправними дії Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області.

Суд зазначає, що дії відповідача виразились у прийнятті оскаржуваного рішення.

За таких обставин, скасування оскаржуваного рішення є належним способом задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на те, що пенсійним органом не перевірено заяву позивача та додані документи належним чином, суд для ефективного захисту прав позивача, вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника від 13.04.2021 року, з урахуванням висновків суду.

Враховуючи те, що пенсійним органом не перевірено заяву позивача та додані документи належним чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу періоди з жовтня 1982 р. по липень 1991 р., та період з липня 1991 р. по квітень 1996 р. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 з 13.04.2021 року задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, 9) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (Код , місцезнаходження: 92800, Луганська обл., Біловодський р-н, смт. Біловодськ, вул. Центральна, буд. 77) щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника від 13.04.2021 року, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, 93404, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, 9) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 01.11.2021 року