Справа № 300/6419/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"01" листопада 2021 р. Справа № 300/6419/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Біньковська Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язати здійснити нарахування та виплату недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, при визначені початку перебігу строку звернення до суду законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факт порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
За змістом позовної заяви, позивач просить суд зобов`язати Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради здійснити перерахунок та виплату допомоги до 05 травня за період 2020 у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога.
Згідно із частиною 4 статті 17-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Отже, 30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована, а тому перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30.09.2020.
Аналогічну правову позицію щодо обрахунку строку звернення до суду висловлено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10.05.2018 у справі №389/1042/17, від 06.02.2018 у справі №607/7919/17, від 14.05.2019 у справі №815/3087/18 та від 03.10.2019 по справі №577/3931/16-а, від 22.07.2021 у справі №420/718/21.
Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.
Таким чином, строк звернення до суду із вказаною позовною заявою закінчився 30.03.2021.
Однак, до суду за захистом своїх прав із цією позовною заявою позивач звернувся 21.10.2021, тобто поза межами шестимісячного строку, встановленого частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як слідує із матеріалів адміністративного позову, позивач щодо поновлення строків звернення до суду зазначає, що у серпні 2021 року дізнався про порушення своїх прав стосовно недоплати йому грошової допомоги до 05 травня за 2020, отримавши відповідь за результатами розгляду звернення позивача, а тому вважає, що строки звернення до суду ним не порушені.
З цього приводу, суд зазначає, що отримання позивачем листа від відповідача у відповідь на його звернення не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
Також, у клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що ні відповідач, ні інші компетентні органи не інформували ОСОБА_1 про порушення його прав. Суд вважає таке твердження хибним, з огляду на те, що до компетенції жодного із суб`єктів владних повноважень не входить інформування конкретних осіб, зокрема, про порядок нарахування та виплати щорічної допомоги до 5 травня.
Крім того, вказане твердження суперечить презумпції знання законодавства, суть якої закріплено у статті 68 Конституції України та полягає в тому, що кожен вважається таким, що знає закони.
Одноразова виплата до 5 травня є періодичним платежем, виплачується раз на рік до 05 травня і особа, яка її отримує має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено її виплату та на підставі яких нормативно-правових актів було визначено саме такий її розмір.
З приводу твердження позивача про те, що порушення прав ОСОБА_1 є триваючим суд зауважує, що оскаржуване порушення не можна вважати триваючим, оскільки допомога виплачена разово у визначеному відповідачем розмірі, а триваючим порушенням є порушення, пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою та припиняється виконанням регламентованих обов`язків. Відповідач свої обов`язки щодо проведення виплати одноразової допомоги виконав. Належність виконання обов`язку може бути встановлена судом у випадку оскарження.
Посилаючись на введення в державі карантинних обмежень у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), позивача не надав жодного доказу на підтвердження обставин, пов`язаних із такими подіями, які мали місце у відношенні безпосередньо до ОСОБА_1 та перешкоджали своєчасному зверненню до суду.
При цьому, суд вказує, що в цій справі процесуальні строки, не були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.
Також, не підлягає застосуванню положення пункту 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 за №731-IX, який набрав чинності 17.07.2020, так як процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мали право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
У вказаному випадку з позовом до суду позивач звернувся 21.10.2021, а строки, обумовлені коментованими вище законами завершилися 06.08.2020.
При цьому, суд звертає увагу на факт безперебійної роботи підприємств поштового зв`язку, що дозволяло позивачу безперешкодно звернутися з позовною заявою до суду.
Також, суд вказує на можливість позивача скористатися діючою в суді системою "електронного судочинства" та подати позов до суду в електронній формі.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Вказані позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом суд вважає неповажними.
Отже, позивачу необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з інших підстав ніж ті, які зазначено в заяві, поданій разом з позовною заявою та докази поважності причин пропуску такого строку.
Підсумовуючи наведене вище суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, 161, 171, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій - залишити без руху.
Надати позивачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення вказаних у ній недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з інших підстав ніж ті, які зазначено в заяві, поданій разом з позовною заявою, та докази поважності причин пропуску такого строку.
Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.
Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.