Справа № 380/4985/21
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/4985/21 пров. № А/857/16743/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року в справі №380/4985/21 (головуючий суддя Брильовський Р.М., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив: а) визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у призначенні виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

б) зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України відповідно до пунктів 3, 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 29.09.2020.

Рішенням від 24 червня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.

Визнав протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення на доопрацювання документів стосовно призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язав Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути питання щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на підставі рапорту (заяви) від 19.10.2020 та додані до нього документи щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 і за наслідками повторного розгляду прийняти одне з рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги).

В задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Також суд стягнув з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що саме лише подання позивачем передбачених Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції документів, не свідчить про наявність у нього безумовного права на отримання одноразової грошової допомоги.

До компетенції МВС належить аналіз та дослідження змісту таких документів. У разі виявлення невідповідності таких документів встановленій формі, а також суперечності чи неповноти наявної в них інформації щодо обставин отримання особою травми, каліцтва чи захворювання, ця обставина виключає можливість прийняття МВС України будь-якого з рішень: чи то про виплату одноразової грошової допомоги, чи про відмову у виплаті такої.

Оскільки при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС України до складу комісії не залучались, зазначене унеможливило прийняття рішення за надісланими матеріалами відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Таким чином, надіслані матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не відповідали положенням постанови КМ України № 850 від 21.10.2015 ,,Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, через що останні підставно були повернуті без прийняття рішення на доопрацювання.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом ГУ МВС України у Львівській області від 30.12.2010 По особовому складу №409 о/с ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ у відставку згідно з п.65 а (за віком).

Згідно з довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, виданою обласною МСЕК № 1 Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи серії 12 ААА № 011757 від 29.09.2020 (підстава - акт огляду МСЕК № 1430), позивачу встановлено 45% втрати професійної працездатності, причина втрати професійної працездатності - захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в ОВС.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 354316 від 29.09.2020 ОСОБА_1 , у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в ОВС встановлено третю групу інвалідності терміном до 01.10.2021.

19.10.2020 позивач звернувся до голови Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області із заявою (рапортом) про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено ІІІ групу інвалідності через захворювання отримане під час проходження служби в ОВС.

До вказаної заяви (рапорту) позивач надав: довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках; завірену копію виписки з акту огляду МСЕК; постанову медичної (військово-лікарської) комісії ДУ (ТМО МВС України по Львівській області) від 23.12.2019 №140; копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію ідентифікаційного коду; реквізити банківського рахунку для проведення йому виплати одноразової грошової допомоги; лист ПАТ ,,НАСК ОРАНТА.

Згідно з листом Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 10.11.2020 № 388/31/01-2020 ,,Про повернення матеріалів за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги, зокрема, щодо ОСОБА_1 , які стосуються медичних питань, Департаментом охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України вказано, що медико-соціальну експертну комісію проведено з порушенням п. 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 ,,Питання медико-соціальної експертизи, відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. При проведені медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС України до складу комісії не залучались, що унеможливлює прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком. Таким чином, матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги повернуто на доопрацювання.

Листом № 7 від 05.01.2021 ,,Про повернення матеріалів Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Львівській області позивача повідомлено про те, що вказані документи щодо призначення одноразової грошової допомоги повернуто до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області. Повідомлено також про необхідність прибути до Ліквідаційної комісії для отримання поданих документів.

ОСОБА_1 вважає протиправними дії відповідача щодо повернення поданих йому документів без прийняття відповідного рішення, а тому звернувся із цим позовом до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги). Обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України ,,Про Національну поліцію № 580-VIII від 02.07.2015, який набрав чинності 07.11.2015, відповідно до п.15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України ,,Про міліцію зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України ,,Про Національну поліцію.

Відповідно до ч.6 ст.23 Закону України ,,Про міліцію у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог ч.6 ст.23 Закону України ,,Про міліцію постановою КМ України № 850 від 21.10.2015 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пп.2 п.2 цього Порядку днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з пп.2 п.3 вказаного Порядку грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності IІI групи.

Приписами п.7 зазначеного Порядку передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (сторінки паспорта громадянина України для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пункти 8, 9 згаданого Порядку передбачають, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно з п.14 цього Порядку призначення та виплата грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Відповідно до п.10 наведеного Порядку грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття Міністерством внутрішніх справ рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає МВС України, а виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України.

Під час судового розгляду справи з`ясовано, що позивачу 29.09.2020 встановлено третю групу інвалідності, причиною якої є захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що стало підставою для звернення за місцем проходження служби із заявою про призначення одноразової грошової допомоги.

Департаментом фінансово-облікової політики МВС України спільно із відповідними підрозділами апарату МВС України були опрацьовані зазначені матеріали відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

За результатами такого опрацювання Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України встановлено, що медико-соціальну експертну комісію проведено з порушенням п.10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМ України № 1317 від 03.12.2009 ,,Питання медико-соціальної експертизи, відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Оскільки при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС України до складу комісії не залучались, зазначене унеможливило прийняття рішення за надісланими матеріалами відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

На підставі викладеного, матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги повернуто на доопрацювання згідно з листом МВС України № 43749/15-2020 від 23.12.2020.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що відповідачем МВС України в порушення п.9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМ України № 850 від 21.10.2015, не прийнято будь-якого рішення за результатами розгляду заяви позивача; матеріали про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу не були розглянуті по суті відповідно до вказаного Порядку, а такі були повернуті без прийняття жодного рішення.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що вичерпний перелік підстав, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у п.14 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції

Також чинним законодавством не передбачено повноважень МВС України на повернення таких документів без прийняття відповідного рішення.

Прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією МВС, а не Департаменту фінансово-облікової політики МВС України чи іншого підрозділу МВС України, на яких покладено лише процедурний обов`язок по проведенню дій щодо оформлення відповідних документів для вирішення питання щодо виплати такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС України) розпорядниками нижчої ланки.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у встановленому законодавством порядку не розглянута, відповідне рішення не прийнято, що свідчить про порушення відповідачем МВС України прав позивача.

Покликання апелянта на відсутність представника МВС на МСЕК колегія суддів відхиляє, оскільки згідно з листом Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» Обласної МСЕК № 1 (№ 9 від 09.02.2021) позивач ОСОБА_1 проходив медико-соціальну експертизу 29.09.2020.

На виконання п.10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМ України № 1317 від 03.12.2009, головний лікар-головний експерт КЗ ЛOP ,,Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи звертався із листом до ДУ ,,Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області з проханням забезпечення уповноваженого представника для участі у засіданні Обласної МСЕК № 1 КЗ ЛОР ,,Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи при проведенні медико-соціальної експертизи службовців, колишніх службовців та пенсіонерів МВС, Національної поліції України.

03.04.2019 надійшов від начальника ДУ ,,Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області лист № 33/34-305 про надання представника для участі у засіданні Обласної МСЕК №1 КЗ ЛОР ,,Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи при проведенні медико-соціальної експертизи службовців, колишніх службовців та пенсіонерів МВС, Національної поліції України, а саме - заступника начальника лікарні з ЕТН - лікаря Лисенко Любові Іванівни.

Щодо відсутності такої на засіданні комісії 29.09.2020, колегія суддів зазначає, що п. 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, передбачено, що до складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог. Склад комісії затверджується МОЗ, а участь представника закладів охорони здоров`я МВС не є безумовною.

Крім цього, суд звертає увагу, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання органами державної влади своїх функцій щодо залучення представника закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії.

Зважаючи на встановлення судом порушеного права, оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень не прийнято рішення по суті розгляду матеріалів щодо здійснення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про те, суд першої інстанції обрав належний спосіб захисту та відновлення прав позивача у цій справі, зобов`язавши відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності (з відповідним пакетом документів), за результатами якого прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги або про відмову в цьому.

Разом з тим, зобов`язання МВС України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, виходячи з наявності в позивача права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на дату встановлення інвалідності, є передчасним і таким, що не відповідає засадам і завданню адміністративного судочинства, яке полягає у здійсненні судового контролю за правомірністю рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які ним прийняті, вчинені чи допущені.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 03.04.2018 у справі № 750/5581/17, від 22.05.2018 у справі № 285/1538/17, від 16.03.2020 у справі № 641/10426/16-а.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року в справі №380/4985/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 29.10.2021.