Справа № 686/22233/21
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/411/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Карнаух С.І.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Линюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП про скасування постанови,

встановив:

В вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, в якому просить: визнати протиправною і скасувати постанову інспектора роти 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області серія ЕАО № 4716759 від 02.09.2021 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.1 ст.132-1 КУпАП. В обґрунтування позову позивач вказав, що постановою інспектора роти № 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області серія ЕАО № 4716759 від 02.09.2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 1 ст.132-1 КУпАП. В постанові вказано, що 02.09.2021 року о 11.20 годині в Хмельницькій області, дорога АД М30 280 км, керуючи транспортним засобом Автомобіль ДАФ, номерний знак НОМЕР_1 , Н/причіп МАЗ 950600-020, номерний знак НОМЕР_2 , перевозив вантаж з навантаженням на ведучу вісь 11400,00 кг при дозволеному навантаженні 11 тон, чим порушив п.22 ПДР - Порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Вважає накладене на нього стягнення необгрунтованим, оскільки відповідно до п.22.5 розділу 22 «Про правила дорожнього руху» затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, встановлено спеціальні правила здійснення дорожнього перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів- понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів-11,5 т), здвоєні осі -16т, строєні - 22т ( для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі -18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більше як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів -навантаження на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 14т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т ) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно товарно-транспортної накладної № ТН02-09-25 від 02.09.2021р. він перевозив з села Головчинці, Летичівський район, Хмельницька область в село Климашівка Хмельницький район, Хмельницька область вантаж, а саме щебінь фракція 20x40 кількістю 18,100 тон, насипом. При цьому, працівниками Управління патрульної поліції в Хмельницькій області не враховано властивості вантажу, що перевозився, який є сипучим вантажем.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р № 879, зазначено : - вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з Методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

Вказана методика не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі.

Зазначене свідчить, про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу, та відповідно, про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів.

На підставі підтверджуючих документів, вантаж, що перевозився є сипучий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху.

Крім того, відповідно до підпункту 5-1 пункту 2 Порядку №879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, тобто в день зважування транспортного засобу загальна маса транспортного засобу не перевищувала 32 500кг.

Відтак, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень та факту порушення встановити неможливо.

Також, Кіровоградський окружний адміністративний суд визнав, що на сьогодні правові підстави для зважування сипучих та рідких вантажів відсутні, допоки Мінекономрозвитку не розробить Методику зважування таких вантажів. (Рішення по справі № 340/983/20 від 01.06.2020року).

Отже, він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серія ЕАО № 4716759 від 02.09. 2021 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку порушення норм матеріально права. Тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.09.2021 року в 11.06 год. водій ОСОБА_1 керуючи великоваговим ТЗ «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричипом «МАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 на автодорозі М 30 280км з навантаженням на ведучу вісь 11400кг при дозволеному навантаженні 11т. без дозволу, чим порушив п.22 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Постановою інспектора УПП в Хмельницькій області Лучко О.О. від 02.09.2021 року серія ЕАО №4716759 до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до товарно-транспортної накладної № ТН02-09-25 від 02.09.2021р. водій ОСОБА_1 перевозив з села Головчинці, Летичівський район, Хмельницька область в село Климашівка Хмельницький район, Хмельницька область вантаж, а саме щебінь фракція 20x40 кількістю 18,100 тон, насипом.

Згідно чеку зважування проведеного 02.09.2021 року навантаження не ведучу вісь становило 11400кг., загальна маса - 31650кг.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.132-1 КУпАП передбачено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 (далі - Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 4 Правил № 30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно п.25 Правил № 30 забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Пунктом 22.5 ПДР України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно п. п. 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Приписами пунктів 15-18, 20 Порядку № 879 регламентовано, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови надано чек зважування та відеозапис з нагрудного відео реєстратора, якими підтверджено, що позивач здійснював перевезення великоваговим транспортним засобом з перевищення навантаження на одиночну вісь, а саме - 11400кг, дозволена маса 11 тон.

Щодо посилання Позивача на відсутність правових підстав для зважування сипучих та рідких вантажів, до поки Мінекономрозвитку не розробить Методику зважування таких вантажів, слід зазначити наступне.

За змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач.

Вимога щодо необхідності використання під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпекою або її територіальними органами методики, затвердженої Мінекономрозвитку, яка була закріплена у п. 19 Порядку №879, виключена з 08.09.2017 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 671.

З огляду на виключення п. 19 Порядку №879, наявність у терміні «вимірювання» посилання на методику, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, не свідчить про наявність обов`язку під час здійснення габаритно-вагового контролю керуватися методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Викладене за своєю суттю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.08.2018 року у справі №820/1420/17.

Крім наведеного пунктом 12.5 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП про скасування постанови, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.1,9, 132-1 ч.1, 247, 251, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст.9,10,11,77,79,139, 241-246, 286 КАС України, Законом України «Про автомобільний транспорт», суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП про скасування постанови від 02.09.2021 року серія ЕАО №4716759, відмовити.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: