Справа № 540/3857/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
02 листопада 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/3857/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді: Ковбій О.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву адвоката позивача про прийняття додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, Виконавчого комітету Херсонської міської радипро скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Херсонської міської ради щодо неприйняття рішення на сесії 31.05.2021 року та на сесії від 23.07.2021 року про затвердження погодженого проекту землеустрою, виготовлений ФОП " ОСОБА_2 ", щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 );
- зобов`язати Херсонську міську раду прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою, виготовлений ФОП " ОСОБА_2 ", щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 ).
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Херсонської міської ради щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду клопотання позивача від 30.12.2020 року про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Херсонську міську раду повторно розглянути клопотання позивача від 30.12.2020 року про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 ) та прийняти рішення по зазначеному клопотанню відповідно до чинного законодавства та з урахуванням правової оцінки, наданої судом в даному рішенні.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської міської ради (, місцезнаходження: вул. Ушакова, 36, м. Херсон, 73003) на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в сумі 605 грн (шістсот п`ять гривень) 33 коп.

25.10.2021 року представником позивача подана до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якого останній просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно із ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, ним не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на те, що судове рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заява про ухвалення додаткового рішення ухвалюється в тому самому порядку, тобто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вирішуючи питання щодо винесення додаткового судового рішення у справі суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 252 КАС України встановлено - суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, у разі якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, в даному конкретному випадку, позивач обґрунтовує необхідність прийняття додаткового судового рішення тим, що ним надано докази понесення витрат з правничої допомоги адвоката згідно договору від 28.07.2021 року №28/07/21 на суму 3500,00 грн.

Порушення п`ятиденного строку подання до суду додаткових доказів щодо судових витрат, передбаченого ч.7 ст.139 КАС України пояснює тим, що рішення від 08.10.2020 року прийнято в письмовому провадженні та про його прийняття стало відомо 18.10.2021 року.

Надаючи оцінку аргументам представника позивача суд виходить з наступного.

Щодо клопотання ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку звернення до суду з клопотання про прийняття додаткового судового рішення стосовно судових витрат, суд зазначає наступне.

Так, згідно ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно, ч.1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, перебіг строку на подання документів щодо судових витрат розпочався 08.10.2021 року (наступного дня після прийняття рішення суду) та закінчився 13.10.2021 року. Проте, очевидним та таким, що підлягає обов`язковому врахуванню є та обставина, що рішення від 08.10.2021 року прийнято в порядку письмового провадження, тобто без участі позивача та його представника, а тому необізнаність ОСОБА_3 з результатом розгляду справи є поважною підставою для поновлення відповідного процесуального строку.

Щодо суті поданої заяви.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц 19 лютого 2020 року ухвалила Додаткову Постанову, яка стосується розподілу судових витрат, а саме: відшкодування витрат на послуги адвоката, у якій зазначила, що при визначенні суми відшкодування на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимоги заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходить з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Так, витрати, заявлені позивачем до відшкодування передбачені договором №28/07/21 про надання правничої допомоги від 28.07.2021 року. Відповідно п.2 розділу "гонорар" даного договору: "Якщо інше не встановлено додатковою угодою до договору, гонорар адвоката складається з розрахунку часу, витраченого на виконання даного договору, враховуючи вартість однієї години 2000,00 грн".

Зі змісту наданих до суду документів убачається, що судові витрати позивача складаються з витрат на професійну правничу допомогу та становить 3500,00 грн. На підтвердження сплати вказаної суми до суду надана довідка-рахунок №21-15 від 14.09.2021, у якій міститься детальний обсяг робіт виконаних адвокатом, а саме: складання позовної заяви, формування матеріалів, що додаються до позову - 1 година (2000 грн); складання відповіді на відзив - 30 хв. (1000 грн); складання заяви про стягнення витрат на правову допомогу - 15 хв. (500 грн).

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Стосовно обґрунтованості та пропорційності заявленого розміру витрат до предмета спору, суд зазначає наступне.

Так, дана справа на підставі положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України, віднесена до справ незначної складності. Спори з аналогічним предметом неодноразово перебували на розгляді судів різних інстанції, відносно них сформовано сталу судову практику. Отже, заявлений розмір витрат на правничу допомогу, пов`язану зі складанням позову в розмірі 2000,00 грн суд вважає обґрунтованим та співмірним.

Разом з тим, протилежною є ситуація з заявленими витратами на складання заяви про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 500,00 грн. Суд вказує, що додані до заяви документи, складені не з метою подання відповідної заяви, а в результаті господарської діяльності адвоката з нею не пов`язаною. Тому, фактично у вартість витрат зі складання заяви входить виключно робота адвоката з написання такої заяви, для якої розмір в 500,00 грн суд вважає неспівмірним. Заява не є складним процесуальним документом, правові позиції, наведені в заяві, не є новаторськими, а вже були сформовані Верховним судом України.

На підставі викладеного, в даному конкретному випадку, суд вважає, що розмір витрат на складання заяви про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 500,00 грн є не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Обґрунтованим для даної заяви суд вважає розмір витрат у 200,00 грн.

Також, не співмірним суд вважає витрати на складання відповіді на відзив в розмірі 1000,00 грн. Вказана заява не є складним процесуальним документом, не містить новаторських правових позицій або системного аналізу норм права.

На підставі викладеного, в даному конкретному випадку, суд вважає, що розмір витрат на складання відповіді на відзив у розмірі 1000,00 грн є не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Обґрунтованим для даної заяви суд вважає розмір витрат у 500,00 грн.

Отже, суд погоджується з необхідністю та неминучістю понесених витрат на правничу допомогу, виходячи з складових такої допомоги з урахуванням висновків суду щодо співмірності.

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 2700,00 грн (2000,грн - позовна заява, 200,00 грн - складення заяви про розподіл витрат, 500 грн - складання відповіді на відзив) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Однак, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними рішеннями про місцеві бюджети можуть бути виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011р. № 1691 визначено порядок формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів. Відповідно до даних Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів Херсонська міська рада не є ні розпорядником, ні одержувачем бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів міських рад належать власні повноваження, зокрема щодо забезпечення виконання місцевого бюджету, а також: здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю у Херсонської міської ради рахунків, з яких можливе стягнення судових витрат збору та одночасно з наявністю відповідних рахунків у її виконавчого органу - Виконавчого комітету Херсонської міської ради, суд присуджує стягнути понесені позивачем судові витрати з рахунків Виконавчого комітету Херсонської міської ради.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Клопотання представника ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) про стягнення звідповідачів витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2700 (дві тисячі сімсот) грн 00 коп. з рахунків Виконавчого комітету Херсонської міської ради (, адреса: 73000, м. Херсон, просп. Ушакова, 37).

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 109040000