Справа № 420/14688/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2021 року №0-1502 та №0-1502, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 16 серпня 2021 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 або позивач) до Головного управління ДПС в Одеській області (надалі відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.05.2021 року №0-1502;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.05.2021 року №0-1502;

- стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 2367,99 грн..

Позиція позивача обґрунтовується наступним

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухоме майно, яке знаходиться за адресами: АДРЕСА_1 частка будівлі - киснева станція, загальною площею 420,9 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06, та АДРЕСА_2 , - рибокоптильний цех, загальною площею 2010,0 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31270855, є власністю фізичної особи ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 20.07.2005 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису про включення відомостей про фізичну особу-підприємця до ЄДР 0002058. До основного виду діяльності ФОП ОСОБА_1 відповідно до код КВЕД відноситься 10.20 перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків.

Позивач зазначає, що нерухоме майно, яке знаходиться за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , - належить йому на праві власності, відноситься до будівель промисловості, використовуються позивачем за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду), а тому не є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Позиція Головного управління ДПС в Одеській області обґрунтовується наступним

Головне управління ДПС в Одеській області не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що оскільки позивач є власником 1/2 частки будівлі - кисневої станції, загальною площею 420,9 кв. м. та рибокоптильного цеху, загальною площею 2010,0 кв. м., йому проведено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінене від земельної ділянки та направлено податкові повідомлення-рішення.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року, позовну заяву залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог ст.ст.160, 161 КАС України. Надано позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Уточненою позовною заявою від 06 вересня 2021 року (вхід. №49046/21) позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Копію ухвали про відкриття провадження по справі та позов з додатками було отримано представником ГУ ДПС в Одеській області 16.09.2021 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою (а.с.44).

08 жовтня 2021 року від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №55532/21).

18 жовтня 2021 року від позивача надійшла заява про приєднання документів до матеріалів справи (вхід. №57178/21).

Станом на 29 жовтня 2021 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №100635 від 20.07.2005 року, зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису про державну реєстрацію 0002058 (а.с.6).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності позивача є: 10.20 Перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків (основний); 10.85 Виробництво готової їжі та страв; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 47.23 Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів (а.с.9).

Відповідо до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 10.08.2010 року, ОСОБА_1 є власником об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; тип об`єкта - рибокоптильний цех; опис об`єкта: рибокоптильний цех літ. «А» загальна площа 1728,6 кв.м., торгівельний павільйон літ. «Б» загальна площа 41,7 кв.м., гаражі літ. «В» загальна площа 239,7 кв.м., вбиральна літ «Г», надвірнеі споруди 1-9 (а.с.12).

Відповідо до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний №23708268 від 02.07.2014 року, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу, серія та номер:2058, виданого 02.07.2014 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського територіального округу Єфіменко М.Д. (а.с.15-17), володіє на праві приватної власності Ѕ частки будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_3 ; відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: літера А киснева станція, загальна площа 420,9 кв.м., літера Б сарай, літера Г щитова, номер 1-5 надвірні споруди (а.с.18).

Вказані майнові права ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна, що зареєстровані за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 також підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №270156256 від 12.08.2021 року (а.с.23-26).

26.05.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкові повідомленням рішеннями за формою «Ф» за №0-1502, №0-1502, якими на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та визначено суми грошового зобов`язання за вказаними податковими повідомленнями рішеннями, зокрема, за податковим повідомленням-рішенням №0-1502 130 531,91 грн.; податковим повідомленням-рішенням №0-1502 - 27333,77 грн. (а.с.10-11).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулася до суду із даним позовом за захистом своїх прав.

Джерела права та висновки суду

Стаття 19 Конституції України встановлює правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає і регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України).

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпункту 3.1 статті 3 ПК України, податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 вказаного Кодексу).

Питання податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, врегульовано статтею 266 ПК України.

Згідно з підпунктом 266.1.1. пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування, згідно з положеннями підпункту 266.2.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПК податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 ПК ).

Так, підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

В той же час, суд зазначає, що прислівник «зокрема» вживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного, однак таке вживання не означає присвоєння ознаки окремо виділених видових складових (виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств) загальній (родовій) категорії - будівлі промисловості, оскільки не поглинає чи узагальнює, а виокремлює.

Поряд з цим конструкція згаданих правових норм дозволяє суду застосувати і такий вид тлумачення норм права за обсягом їх правового змісту, як поширювальне тлумачення, в частині об`єкта оподаткування - предмета «будівлі промисловості», оскільки норми не містять вичерпного переліку таких об`єктів та оскільки відсутні положення, які є винятком із загального правила.

Окрім цього, відповідно до правого висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 05.06.2020 по адміністративній справі №300/352/19, застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункті «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК, законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту-платнику. Обмежувальне тлумачення за рахунок введення додаткової ознаки надання пільги по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - звільнення від оподаткування за критерієм «будівлі промисловості», лише об`єктів нежитлової нерухомості промислових підприємств (юридичних осіб), по суб`єктному складу, не може бути застосовано, оскільки положеннями підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

В той же час, Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - ДК 018-2000), який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України.

Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до ДК 018-2000 клас 1251 «Будівлі промислові» віднесено до групи 125 «Будівлі промислові та склади». Клас 1251 «Будівлі промислові» включає криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні; бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням.

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018- 2000 належать, зокрема, до класу 1251.5 «Будівлі підприємств харчової промисловості».

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить нерухоме майно, яке знаходиться за адресами: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, вул. Промислова, 4, 1/2 частка будівлі, складова частина об`єкта нерухомого майна - киснева станція, загальною площею 420,9 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06, та Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, вул. Франка Івана, 69-а, тип майна - рибокоптильний цех, загальною площею 2010,0 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31270855, що підтверджується, зокрема, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №270155116 та №270156256 від 12.08.2021 року (а.с.21-26).

Враховуючи викладене, з огляду на визначений тип майна, суд погоджується із позицією позивача, що належні йому киснева станція та рибокоптильний цех, слід вважати будівлями промисловості, на які поширюється податкова пільга, передбачена підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Однак, суд зауважує, що сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.

Обираючи за вихідне поняття «промисловість», у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції.

Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.

Суд вважає, що такий підхід у розумінні норми, про яку йдеться, випливає з того, що функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування, яким є предмет - будівля промисловості (вид нежитлової нерухомості), є фактично визначальною родовою ознакою, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі промисловості, тобто будівлі які використовуються для виготовлення промислової продукції будь-якого виду.

Таким чином, застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 820/3556/17 та підтримано, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі №2040/7391/18.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності позивача є: 10.20 Перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків (основний); 10.85 Виробництво готової їжі та страв; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 47.23 Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів (а.с.9).

Відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29.11.2010 №530 (далі - ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», C «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», E «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво».

Суд зазначає, що основним видом діяльності позивача згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є 10.20 Перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків, що належить до секції «С» «Переробна промисловість» Національного класифікатора України ДК 009:2010.

Окрім того, з метою підтвердження факту використання нерухомого майна, що розташоване за адресами: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, вул. Франка Івана, 69-а та АДРЕСА_3 , для промислового виробництва, позивачем, зокрема, надано: податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік від 08.02.2021 року, відповідно до якої за видом підприємницької діяльності 10.20 Перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків, загальна сума доходу ФОП ОСОБА_1 за звітний період становила 940 000.00 грн. (а.с.85-86); експлуатаційний дозвіл для потужностей (об`єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів №68600/04/1 від 07.02.2011 року на рибокоптильний цех ФО-П ОСОБА_1 , адреса оператора потужностей: АДРЕСА_4 , вид господарської діяльності рибопереробна промисловість (а.с.108); витяг з переліку суб`єктів господарювання, які здійснюють консервне та пресервне виробництво з риби та інших водних біоресурсів, який видано ФОП ОСОБА_1 , який виробляє пресерви з риби та інших водних біоресурсів за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.92); експлуатаційний дозвіл для потужностей (об`єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів №15-10-237FP від 18.05.2017 (а.с.107); сертифікат на систему управління безпечністю харчових продуктів від 31.2018 р. №UA.X.FS.0167-18, дійсний до 30.05.2021 року (а.с.102), договір про надання послуг №35 від 01.01.2020 року, відповідно до якого Ізмаїльська районна лікарня державної ветеринарної медицини приймає на себе зобов`язання вести спостереження в профілактичних цілях та проводити роботи по дератизації та дезінфекції на площах замовника за адресою АДРЕСА_2 , рибний цех (а.с.118-119); договір на послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів №109 від 01.01.2016 року (а.с.130-133).

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов висновку, що, в даному випадку, належні позивачу об`єкти нерухомості, що розташовані за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 підпадають під дію підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України та не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Щодо наявної у додатках до відзиву заяви про заміну сторони у якій представник відповідача просить замінити відповідача по справі з Головного управління ДПС в Одеській області () на правонаступника Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), суд зазначає наступне.

У первісній редакції позовної заяви ОСОБА_1 від 16.08.2021 року у якості відповідача було зазначено Головне управління ДПС в Одеській області ().

Проте, позивач, на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року про залишення позовної заяви без руху, подав уточнену позовну заяву від 06 вересня 2021 року (вхід. №49046/21) у якій відповідачем визначив Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Такими чином, з огляду на той факт, що відповідно до ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року про відкриття провадження по справі №420/14688/21, відповідачем є Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), суд не вбачає підстав для задоволення заяви ГУ ДПС в Одеській області про заміну відповідача по справі.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Під час розгляду справи відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатньо належних і достовірних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки про порушення позивачем вимог закону, та, як наслідок, не довів правомірності оскаржених податкових повідомлень-рішень, а тому останні підлягають скасуванню.

З огляду на вищенаведені обставини, суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2021 року №0-1502 та №0-1502 підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати ОСОБА_1 в сумі 2 367 грн. 99 коп., згідно квитанції №CB05461966/1 від 06 вересня 2021 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2021 року №0-1502 та №0-1502 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.05.2021 року №0-1502.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.05.2021 року №0-1502.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 2 367 грн. 99 коп. (дві тисячі триста шістдесят сім гривень дев`яносто дев`ять копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ).

Суддя С.О. Cтефанов