Справа № 140/8889/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року ЛуцькСправа № 140/8889/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язання зарахувати період проживанні в зоні гарантованого добровільного відселення та призначити і виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з часу подання відповідної заяви до органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та постійно проживає в населеному пункті Камінь-Каширського району Волинської області, який включений до Переліку радіоактивно забруднених населених пунктів внаслідок аварії Чорнобильської АЕС та віднесений до зони добровільного гарантованого відселення. Відтак, має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зважаючи на викладене, 30.06.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Однак відповідач відмовив у призначенні пенсії з тих підстав, що позивач постійно не проживав у с.Старі Червища та м.Камінь-Каширський в період передбачений статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки працював з 17.02.1986 по 11.01.1990, з 12.01.1990 по 03.12.1990 та з 01.12.1990 по 16.06.1991 в Російській Федерації, тому період проживання на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 01 рік 06 місяців 15 днів.

Будь яких інших обставин для відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку ГУ ПФУ у Волинській області не наведено.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та вказує, що відомості щодо наявності у нього статусу особи, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи, віку, тривалості страхового стажу, місця та строку проживання на забрудненій території свідчать про наявність права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку. Вказав, що відповідач, вирішуючи питання про призначення пенсії, протиправно не взяв до уваги відомості з довідок про періоди проживання позивача на території радіоактивного забруднення. Крім того, вказує, що періоди роботи на території, що не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (Російська Федерація), лише доводять те, що позивач працював (вахтовим методом), а не проживав там.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно із частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України заявами по суті справи є позов та відзив.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач позов заперечив, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своєї позиції вказав, що за фактом розгляду заяви позивача від 30.06.2021 про призначення пенсії прийнято рішення рішенням про відмову у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з наступним. Згідно довідки №917 від 23.06.2021, виданої Виконавчим комітетом Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району ОСОБА_1 проживав у с.Старі Червища Камінь-Каширського району з моменту аварії по 10.12.1986 року, згідно довідки №3924 від 29.06.2021 року, виданої Камінь-Каширською міською радою ОСОБА_1 проживав у м.Камені-Каширському з 19.06.1990 по 20.07.1993 та з 10.08.1993 по даний час. Відповідно до записів трудової книжки є відомості про період роботи з 17.02.1986 по 11.01.1990 та з 01.12.1990 по 16.06.1991 ОСОБА_1 працював в БМУ №2 Виробничого будівельно-монтажного об`єднання Обьтрубопроводстрой. З 12.01.1990 по 03.12.1990 в Управлінні ВТК м.Сургут в Російській Федерації, в організаціях, які знаходились в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, прирівнених до районів Крайньої Півночі, тому період проживання гр. ОСОБА_1 на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року становить 01 рік 06 місяців 15 днів. Тому даний період не може бути зарахований для зниження пенсійного віку. Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як не дотримано вимог передбачених цією статтею. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 .

30.06.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення йому пенсії за віком.

Рішенням ГУ ПФУ у Волинсьікй області від 10.08.2021 року №55 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з тих підстав, що згідно довідки №917 від 23.06.2021, виданої Виконавчим комітетом Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району на підставі по господарських книг, місце проживання заявника зареєстровано в с.Старі Червища Камінь-Каширського району з моменту аварії 26.04.1986 по 10.12.1986 року, згідно довідки №3924 від 29.06.2021 року, виданої Камінь-Каширською міською радою на підставі будинкової книги, місце проживання - м.Камінь-Каширський з 19.06.1990 по 20.07.1993 та з 10.08.1993 по даний час. Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 з 17.02.1986 по 11.01.1990 та з 01.12.1990 по 16.06.1991 ОСОБА_1 працював в БМУ №2 Виробничого будівельно-монтажного об`єднання «Обьтрубопроводстрой» та з 12.01.1990 по 03.12.1990 в Управлінні виробничо-технологічної комплектації м.Сургут Російської Федерації, на територіях, що не відносяться до зони гарантованого добровільного відселення. З урахуванням викладеного, та враховуючи факт роботи на території, відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року становить 01 рік 06 місяців 15 днів.

Позивач, не погоджуючись з такими рішеннями суб`єкта владних повноважень, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (частина перша статті 9 Закону №1058-IV).

Як визначено частиною першою статті 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28 лютого 1991 року (далі Закон №796-XII).

За змістом пункту 3 частини першої статті 11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

У пункті 3 частини першої статті 14 Закону №796-XII визначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені статтею 55 Закону №796-XII.

Так пунктом 2 частини першої вказаної статті встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років зменшення віку становить 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

При цьому приміткою до цього пункту визначено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону (частина третя статті 55 Закону №796-XII).

Відповідно до положень часини першої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Приписами підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Суд звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 65 Закону №796-XII посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

У відповідності до пункту 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 (чинного на момент видачі позивачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, далі Порядок №501) посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ) (у редакції від 19 грудня 1991 р. із змінами і доповненнями від 1 липня 1992 р.), іншими актами законодавства України.

За змістом абзацу 3 пункту 5 Порядку №501 потерпілим від Чернобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на теріторіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років і відселені або самостійно переселилися з цих територій, а також постійно проживають або постійно працюють у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Відповідно до пункту 10 Порядку №501 видача посвідчень провадиться, зокрема, іншим потерпілим і учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС Радою Міністрів Республіки Крим, обласним, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» від 11.07.2018 № 551 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (синний на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №551)

Пунктом 3-1 вказаної постанови установлено, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 та 3), особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), потерпілого від Чорнобильської катастрофи (серія Г), дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (серія Д), дружини (чоловіка), опікуна дітей померлого громадянина із числа (ліквідаторів, потерпілих), смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, видані за зразками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (ЗП України, 1992 р., № 10, ст. 245), від 20 січня 1997 р. № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Офіційний вісник України, 1997 р., число 5, с. 71) та від 21 серпня 2001 р. № 1105 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 34, ст. 1592), є дійсними до заміни їх в установленому порядку.

Відповідно до пункту 6 Порядку №551 потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, і таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії Б зеленого кольору.

Отже, аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Поряд з цим суд наголошує, що документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом №796-XII є виключно посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21.11.2006 у справі №21-1048во06 та від 04.09.2015 у справі №690/23/15-а. Верховний Суд також підтримав таку позицію у своїй постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 28.03.2018 у справі №333/2072/17 (2а/333/122/17), від 08.05.2018 у справі № 708/1022/17.

Отже, видача позивачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії Б (категорія 3) підтверджує той факт, що станом на 1 січня 1993 року він прожив або відпрацював чи постійно навчався у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Таке посвідчення позивач має та надавав відповідачу разом із заявою про призначення пенсії.

Судом встановлено, що звертаючись до відповідача із відповідною заявою про призначення пенсії, окрім посвідчення, потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 також надано довідки Виконавчого комітету Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району від 23.06.2021 №917 та Камінь-Каширської міської ради від 29.06.2021 №3924.

Із довідки Виконавчого комітету Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району від 23.06.2021 №917 слідує, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований і постіно проживав з 20.05.1985 по 16.01.1986 та з 05.03.1986 по 10.12.1986 в с.Старі Червища Камінь-Каширського району Волинської області, яке віднесене до зони гарантованого добровільного відселення третьої категорії відповідно до статті 14 (п.3) Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В довідці Камінь-Каширської міської ради від 29.06.2021 №3924 вказано, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно постійно проживає та зареєстрований з 10.08.1993 по даний час по АДРЕСА_1 -Каширського постійно проживав і був зареєстрований з 19.06.1990 по 20.07.1993, яке віднесене до зони гарантованого добровільного відселення третьої категорії відповідно до статті 14 (п.3) Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відмовляючи у призначенні пенсії ОСОБА_1 , відповідач вказує, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 позивач з 17.02.1986 по 11.01.1990 та з 01.12.1990 по 16.06.1991 працював в БМУ №2 Виробничого будівельно-монтажного об`єднання «Обьтрубопроводстрой» та з 12.01.1990 по 03.12.1990 в Управлінні виробничо-технологічної комплектації м.Сургут Російської Федерації, на територіях, що не відносяться до зони гарантованого добровільного відселення

Суд такі доводи відповідача оцінює критично, позаяк у відповідності до частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Відтак, трудова книжка не відноситься до документів, які підтверджують період проживання потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи в зоні радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд також зазначає, що надання інших документів, які б підтверджували період проживання особи в зоні радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, окрім як довідки органу місцевого самоврядування, законодавством не передбачено.

За наведених обставин суд вважає, що дані трудової книжки не можуть спростувати факту постійного проживання позивача у зоні радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідками Виконавчого комітету Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району від 23.06.2021 №917 та Камінь-Каширської міської ради від 29.06.2021 №3924 та посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3). Крім того, суд наголошує, що зазначене посвідчення ОСОБА_1 недійсним не визнавалось, його статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи не оспорюється.

Як вбачається з положень статті 55 Закону №796-XII, умовами надання пенсії за віком ОСОБА_1 із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є: наявність відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу; постійне проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року не менше 3 років; досягнення необхідного віку для призначення пенсії згідно статті 55 Закону №796-XII.

З копії трудових книжок позивача НОМЕР_2 та НОМЕР_3 вбачається, що у нього наявний необхідний страховий стаж.

Довідками Виконавчого комітету Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району від 23.06.2021 №917 та Камінь-Каширської міської ради від 29.06.2021 №3924 підтверджується, що позивач був зареєстрований та проживав з 20.05.1985 по 16.01.1986 та з 05.03.1986 по 10.12.1986 в с.Старі Червища Камінь-Каширського району Волинської області, а з 19.06.1990 по 20.07.1993 та 10.08.1993 року по даний час в м.Камінь-Каширський, що відносились до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106. Таким чином, ОСОБА_1 станом на 01 січня 1993 року постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Положеннями статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено повноваження суду при вирішенні справи, зокрема, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Як визначено частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку викладене в формі прийнятого рішення від 10.08.2021 №55, тому такі рішення є протиправним.

Відтак, суд вважає, що для ефективного захисту порушених прав позивача з урахуванням завдань адміністративного судочинства позов належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 10.08.2021 №55 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 ; зобов`язання призначити ОСОБА_1 з 30.06.2021 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії.

Відповідно до частин першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в сумі 908 грн 00 коп.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 10 серпня 2021 року №55 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 з 30 червня 2021 року пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 грн 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк