Справа № 480/3369/21
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року Справа № 480/3369/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,

представника позивача - Корж В.В.,

представника відповідача - Савченко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3369/21 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма-Іскра" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма-Іскра" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №4 від 29 березня 2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 166 670,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що СТОВ «Агрофірма Іскра» було сформовано податковий кредит на підставі належно оформленої додаткової накладної №1109 від 09.12.2020 року на загальну суму 1000 020 грн., ПДВ 166 6 70 грн., яку рішенням про реєстрацію /відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2279387/40486943 від 29.12.2020 року було зареєстровано та включено в реєстр, виданої йому контрагентом ТОВ «Еталон Хім» у періоді, що перевірявся. Факт здійснення поставки органічного добрива-нейтралізатора кислотності ґрунту «Меліорант-Плюс» 3 гат. підтверджується платіжним дорученням, видатковими та товарно-транспортними накладними, рахунком на оплату, сертифікатом якості. Отже, на перевірку було надано всі необхідні документи, які вказують на реальність здійснення господарської операції за договором поставки між ТОВ «Еталон Хім» та СТОВ «Агрофірма-Іскра». Щодо посилань відповідача на відсутність у ТОВ "Еталон Хім" будь-яких послуг з оренди основних засобів та послуг з переробки давальницької сировини, послуги з виробництва добрив позивач зазначає, що відсутність у його контрагента необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність будь яких послуг з оренди основних засобів, тощо, не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. Крім того, відсутність у контрагентів позивача будь-яких послуг з оренди основних засобів та послуг переробки давальницької сировини не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем. Наявність або відсутність окремих документів, а також, недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника, у зв`язку з його господарською діяльністю. Окрім того, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану право суб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства. Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні норм чинного законодавства. Таким чином, порушення порядку здійснення господарської діяльності чи сплати податків контрагентом СТО «Агрофірма Іскра» (якщо такі порушення мали місце) та контрагентів по ланцюгу продажу/придбання тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо вказаних контрагентів, оскільки відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, на думку представника позивача, податкове повідомлення-рішення форми "В4" №4 від 28.03.2021 року, яким СТОВ «Агрофірма Іскра» було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 166 670,0 грн. прийняте неправомірно, тобто без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення, не пропорційно, зокрема, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Ухвалою від 26.04.2021р. позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

17.05.2021р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

10.06.2021р. представником відповідача -ГУ ДПС у Сумській області України подано відзив на позовну заяву (а.с.114-117), в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що оскаржуване рішення є правомірним, оскільки під час проведення позапланової виїзної перевірки СТОВ «Агрофірма - Іскра» з`ясована неможливість здійснення господарських операцій постачання товару ТОВ "Еталон Хім" , у зв`язку із відсутністю факту (джерела) їх законного одержання (купівлі) за ланцюгом постачання (даний СГ не є виробником реалізованих ТМЦ на адресу СТОВ "Агрофірма-Іскра" на основі оформлених первинних бухгалтерських документів та не придбає у виробників добрив). Наданими до перевірки документами, такими як: товарно-транспортні накладні, сертифікат якості, які мають суттєві недоліки, які не підтверджується належним чином реальність здійснення господарських операцій з придбання органічного добрива - нейтралізатору кислотності ґрунту «Меліорант Плюс», 3 гат., та факт здійснення поставки від контрагента-постачальника ТОВ "Еталон Хім" . Зокрема, у відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Сумській області від 10.03.2021 року №31/18-540 на запит ГУ ДПС у Сумській області вказано, що автомобілі з державними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та причепи/напівпричепи з державними номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 обліковуються в ЄДР МВС і належать ТОВ «Дельта» (юридична адреса: Одеська область, м. Черноморськ, вул. Е. Сталінграда, 4/1). ТОВ «Дельта» не має жодного відношення до ТОВ "Еталон Хім" щодо перевезення вантажу (органічне добриво - нейтралізатор кислотності ґрунту «Меліорант Плюс», 3 тат.) належним йому автотранспортом з державними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та причепи/напівпричепи з державними номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 . ТОВ "Еталон Хім" не подавало податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма №1-ДФ) за 1, 2, 3, 4 квартали 2020 року, що унеможливлює встановити, чи працювали у нього водіями: ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які вказані в товарно-транспортних накладних. Також в накладних не зазначено (час) прибув, вибув, простой. Серед об`єктів оподаткування, через які здійснюється діяльність (форма №20-ОПП), автомобілі марки Volvo FH12 та причипи/напівпричипи марки MOL та MAXILOD не значаться, які зазначені у товарно-транспортних накладних №Р1614 - №Р1621. Враховуючи встановлені недоліки та інформацію, що не відповідає дійсності, надані ТТН не пов`язані із перевезенням органічного добрива - нейтралізатору кислотності ґрунту «Меліорант Плюс», 3 гат. від постачальника ТОВ "Еталон Хім" за грудень 2020 року. Крім того, під час перевірки встановлено дефектність документів, що посвідчують якість поставленої продукції, оскільки жодних складових мікроелементів, а саме азоту (N), фосфору (Р205), калію (К20)), магнію (Mg), кальцію (СаО), сульфату (S04),марганцю (Мп), цинку (Zn), міді (Cu), заліза (Fe) за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року платниками податків ТОВ «Еталон Хім» та ТОВ «Меліорант Плюс» не придбаються, що підтверджується даними ЄРПН та податковою звітністю. У наданому посадовою особою СТОВ «Агрофірма-Іскра» сертифікаті якості загального характеру від ТОВ «Меліорант Плюс» з датою видачі 03.12.2018 року відсутня дата виготовлення ТМЦ та номер(и) партії товару, а лише вказаний термін зберігання - 5 років. Згідно з аналізом бази даних ЄРПН ТОВ «Меліорант Плюс» припинило виробництво добрива-нейтралізатору кислотності ґрунту «Меліорант Плюс» з квітня 2019 року. Враховуючи види діяльності, ПП "Євро - Люкс Плюс" не має відношення до виробництва органічного добрива-нейтралізатору кислотності ґрунту «Меліорант Плюс» ТУ У 38.1-1:2016 та ТУ У. Проведеним аналізом бази даних ЄРПН ТОВ "Еталон Хім" у грудні 2020 року придбавало газ вуглеводний, газ нафтовий скраплений, оренда обладнання, придбавало шлам/вологу шламову масу. Послуг на перевезення ТОВ "Еталон Хім" за 2020 рік не придбавало. Отже, ТОВ "Еталон Хім" не є виробником реалізованих ТМЦ: органічного добрива- нейтралізатор кислотності ґрунту "Меліорант-ПЛЮС", 3 гат. в адресу СТОВ "Агрофірма- Іскра". Наявність у СТОВ "Агрофірма-Іскра" зареєстрованих податкових накладних від контрагента - постачальника ТОВ "Еталон Хім" за грудень 2020 року, які відповідно до Податкового кодексу України, є необхідними для формування податкового кредиту, не є безумовною підставою для віднесення сум до податкового кредиту, у зв`язку з не правомірним складанням первинних документів платником податків ТОВ «Еталон - Хім» з поставки органічного добрива, відсутності реального джерела походження та неможливого виконання операцій з придбання товарів або його виробництва. Таким чином, податковий кредит щодо придбання товарів від ТОВ "Еталон Хім" за грудень 2020 року СТОВ "Агрофірма-Іскра" за результатами сукупності з`ясованих доказів перевіркою не підтверджено, що призвело до порушення податкового законодавства з податку на додану вартість за грудень 2020 року на загальну суму 166 670 грн.

Ухвалою від 22.06.2021р. підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що СТОВ «Агрофірма-Іскра» є юридичною особою, основним видом діяльності СТОВ «Агрофірма-іскра» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, допоміжна діяльність у рослинництві, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (а.с.91).

Головним управлінням ДПС у Сумській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку СТОВ «Агрофірма - Іскра» з питань щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року, за результатами якої складено акт перевірки від 05.03.2021 року № 1030/18-28-07-04/40355443/38 (а.с.55-88).

За результатами висновків акта перевірки Головним управлінням ДПС у Сумській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 29.03.2021 року № 4 про зменшення суми від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 166670 грн. (а.с.89).

Не погоджуючись із вказаним вище рішенням, СТОВ «Агрофірма - Іскра» звернулося із відповідним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Статтею 198 Податкового кодексу України, передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України ).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких, є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована, згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог законодавства України.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік, є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Так, згідно з договором поставки від 25.11.2020 року №25/11/2020-М ТОВ «-Еталон Хім» (постачальник) зобов`язується передати у власність СТОВ «Агрофірма-Іскра» (покупцю) органічне добриво-нейтралізатор кислотності ґрунту «Меліоратор-ПЛЮС»,3 гат, в подальшому товар, в кількості та за ціною, вказаними в розрахунках та/або в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно здійснити оплату товару на умовах даного договору (а.с.29-32).

За змістом п.1.2. характеристики, кількість товару можуть погоджуватись сторонами в специфікаціях або, якщо відсутня специфікація, безпосередньо у видаткових накладних чи товарно-транспортних накладних в залежності від способу оформлення документів на конкретну партію товару.

Загальний обсяг поставки товару на користь покупця договором складається з сум поставок згідно зі всіма інвойсами або видатковими накладними до даного договору (п.1.4).

Сторони домовились про застосування наступних умов поставки згідно з Міжнародними правилами тлумачення комерційних термінів «ІНКОТЕРМС» (в редакції 2010 року) на умовах DDP: Сумська область, Середино-Будський р-н, с.Хильчичі вул.Уралівська 9 (п.4.1.1.), або на умовах EXW:18018,м.Черкаси,пр.Хіміків.

Згідно з п.5.1 договору моментом поставки є момент фактичного приймання-передачі товару сторонами (представниками сторін). Моментом поставки партії товару вважається дата, проставлена на відповідній видатковій та/або товарно-транспортній накладній.

Ціна за 1 тону товару складає 6000,00 грн (шість тисяч гривень) з ПДВ. Загальна ціна договору (п.6.1.2) визначається як загальна сума вартості усіх поставлених за цим договором партій товару.

Покупець сплачує вартість партії товару за договором шляхом 100% передоплати.

Продавцем було виставлено покупцю СТОВ «Агрофірма-Іскра» рахунок на оплату №233 від 09.12.2020 року (органічне добриво) на суму 1000 020,00 грн із ПДВ. (а.с.33).

На виконання умов договору СТОВ «Агрофірма-Іскра» перерахувало ТОВ «Еталон Хім» передоплату платіжним дорученням №706 від 09.12.2020 року в сумі 1000 020,00 грн.(а.с.34).

За видатковими накладними (разом із ТТН під кожну накладну)№1614 від 09.12.2020 року, №1615 від 10.12.2020 року, №1616 від 11.12.2020 року, №1617 від 12.12.2020 року, №1618 від 13.12.2020 року, №1619 від 14.12.2020 року, №1620 від 15.12.2020року, №1621 від 16.12.2020 року ТОВ «Еталон Хім» (перевізник) поставило покупцю СТОВ «Агрофірма Іскра» органічне добриво «Меліорант-ПЛЮС» за договором поставки від 25.11.2020 року (а.с.35-42).

Транспортування здійснено постачальником - ТОВ "Еталон Хім", що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними: №Р1614 від 09.12.2020 року, №Р1615 від 10.12.2020 року, №Р1616 від 11.12.2020 року, №Р1617 від 12.12.2020 року, №Р1618 від 13.12.2020 року, №Р1619 від 14.12.2020 року, №Р1620 від 15.12.2020 року, №Р 1621 від 16.12.2020 року (а.с.43-50).

Отже, до перевірки надавались усі первинні бухгалтерські документи, складання яких передбачено умовами вказаного договору на підтвердження фактичного виконання сторонами їх умов.

Крім того, на товар було надано сертифікат якості (а.с.52).

Також представником позивача до суду були подані копії акту про використання мінеральних, органічних та бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 18.12.2021р. (а.с.149), де назва добрива вказана як «Органічне добриво-нейтралізатор ґрунту «Меліорант-ПЛЮС» 3 гат.», та копії облікових листів трактористів-машиністів (а.с.150), в яких зазначено про внесення 17.12.2021р. та 18.12.2021р. добрив.

З приводу посилань представника відповідача на наявність недоліків у наданих на перевірку товарно-транспортних накладних, а саме зазначені у товарно-транспортних накладних автомобілі з державними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та причепи/напівпричепи з державними номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 обліковуються в ЄДР МВС і належать ТОВ «Дельта», яке не має жодного відношення до ТОВ "Еталон Хім" щодо перевезення вантажу (органічне добриво - нейтралізатор кислотності ґрунту «Меліорант Плюс», 3 гат.); ТОВ "Еталон Хім" не подавало податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма №1-ДФ) за 1, 2, 3, 4 квартали 2020 року, що унеможливлює встановити, чи працювали у нього водіями: ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які вказані в товарно-транспортних накладних; в накладних також не зазначено (час) прибув, вибув, простой; серед об`єктів оподаткування, через які здійснюється діяльність (форма №20-ОПП), автомобілі марки Volvo FH12 та причепи/напівпричепи марки MOL та MAXILOD не значиться, які зазначені у товарно-транспортних накладних №Р1614 - №Р1621, необхідно відмітити наступне.

Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи. У розглядуваному випадку позивач здійснював операції з придбання товару та не виступав в якості замовника за договором перевезення, у зв`язку з чим, інформацію, відображену у товарно-транспортних накладних не можна розцінювати як беззаперечне свідчення безтоварності спірних операцій. До того ж, товарно-транспортні накладні не є винятковими первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують факт реальності здійснення господарської операції за договором, коли має місце підтвердження віднесення до складу доходів і витрат сум за договорами у разі наявності інших первинних бухгалтерських документів оформлених відповідно до положень чинного законодавства, а саме: договорів, видаткових накладних податкових накладних, регістрів бухгалтерських документів, платіжних доручень, відомостей про рух активів, товару та інших документів.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з пунктами 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Водночас, судом встановлено, що Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., не встановлено правил податкового обліку платників податку, а лише встановлено права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Отже, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Крім того, за умови встановлення факту перевезення товару у процесі його поставки від заявлених контрагентів порядок заповнення товарно-транспортних накладних не має вирішального значення для визначення податкових наслідків операцій з поставки товару (Постанова ВС/КАС від 06.02.2018р. у справі № 804/4940/14 , ЄДРСРУ №72029288).

Таким чином, наявність або відсутність товарно-транспортних накладних, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 06.02.2018р. у справі №816/166/15-а, від 11.09.2018р. у справі №804/4787/16.

Відтак, зазначення у товарно-транспортних накладних причепів та напівпричепів, які належать ТОВ «Дельта», а не ТОВ «Еталон Хім», а також прізвищ водіїв, щодо роботи яких в останньому є сумніви, не є беззаперечним доказом відсутності реального факту вчинення господарських операцій між вказаним платником податків та СТОВ «Агрофірма-Іскра».

Щодо тверджень представника контролюючого органу про те, що сертифікати якості на товар не мають відношення до виконання договору постачання добрива від ТОВ «Еталон Хім» суд зазначає, що навіть відсутність сертифікатів відповідності безпосередньо не вказує на нереальність господарських операцій між контрагентами, оскільки такі документи, в розумінні Закону № 996, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують факт здійснення господарської операції, а лише свідчать про якість товару та не є обов`язковими при формуванні платником податку витрат та податкових зобов`язань, податкового кредиту з податку на додану вартість. Відсутність таких документів не позбавляє позивача права на формування витрат та податкового кредиту за наявності належно оформленої податкової накладної, виданої покупцю продавцем товару та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому податковим законодавством порядку, що було зроблено у даному випадку (а.с.53-54).

При цьому щодо посилань контролюючого органу як на підставу для висновку про порушення позивачем норм податкового законодавства на те, що під час перевірки контролюючим органом встановлено неможливість здійснення господарських операцій постачання товару ТОВ «Еталон Хім» у зв`язку із недоведеністю факту (джерела) їх законного одержання (купівлі) за ланцюгом постачання, оскільки у ТОВ «Еталон Хім» відсутні будь-які послуги з оренди основних засобів та послуги з переробки давальницької сировини, послуги з виробництва добрив суд вважає необхідним відмітити, що відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань одним із видів господарської діяльності ТОВ "Еталон Хім»", зокрема, виробництво добрив і азотовмістких сумішей, виробництво пестицидів і іншої агрохімічної продукції.

ТОВ "Еталон Хім» зареєстроване платником податку на додану вартість, що не заперечується відповідачем, а тому, відповідно до вимог п.201.8 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України воно мало обов`язок виписувати податкові накладні.

Суд зазначає, що відсутність у контрагента позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність будь яких послуг з оренди основних засобів, тощо, не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем, а відсутність у контрагентів позивача будь-яких послуг з оренди основних засобів та послуг переробки давальницької сировини не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.

Окрім того, суд виходить з того, що відносини між учасниками попередніх ланок постачань товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Відтак, позивач не може нести відповідальність за можливе неналежне виконання контрагентами податкового законодавства його контрагентами-постачальниками.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Вказані висновки узгоджуються із правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 826/8016/13-а, від 10.09.2018 у справі № 826/25442/15, від 11.09.2018 у справі № 810/2677/17.

За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентом, за умови необізнаності позивача щодо таких порушень, тому вказані вище доводи контролюючого органу не можуть бути покладені в основу судового рішення як підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно із п.36.5 ст.36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

Водночас, такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Окрім того, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідки невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду з прав людини, такі вимоги стануть надмірним тягарем для платника податку, що порушить справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до приписів ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, аналізуючи наведені контролюючим органом доводи, суд вважає, що такі не свідчать про нереальність (безтоварність) господарських операцій позивача з контрагентом-постачальником, а наведені позивачем аргументи та докази, надані на їх підтвердження, повною мірою спростовують висновки контролюючого органу, покладені в основу оскаржуваного в цій справі податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 2500грн.05коп.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма-Іскра" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області №4 від 29 березня 2021 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 166 670,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма-Іскра" (вул. Садовий бульвар, 23-А, каб. 8,м. Шостка,Шосткинський район, Сумська область,41100, ) судовий збір в сумі 2500грн.05коп. (дві тисячі п`ятсот грн. п`ять коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2021 року

Суддя О.О. Осіпова