Справа № 520/1023/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 р. Справа № 520/1023/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2021, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., м. Харків, повний текст складено 02.08.21 по справі № 520/1023/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ"

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (далі за текстом позивач, ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Харківській області (далі за текстом відповідач, ГУ ДПС в Харківській області), в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій ГУ ДІІС у Харківській області від 27.05.2020 за № , № .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 здійснено заміну відповідача у справі № 520/1023/21 з Головного управління ДПС у Харківській області () на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ().

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції, на підставі яких він відмовив у задоволенні позову, є помилковими, оскільки норми законів та інших нормативно-правових актів не зобов`язують суб`єктів господарювання заповнювати та подавати звітність за формою № 1-ОТ у разі, коли діяльність відповідно до отриманої ліцензії не здійснюється.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводить, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення враховано усі аргументи позивача, повно і всебічно їх досліджено, та надано правову оцінку. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач зареєстрований як юридична особа з 03.02.2020 за номером запису № 1 083673 та перебуває на податковому обліку у ГУ ДПС у Харківській області, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

06.03.2020 позивач отримав ліцензію № 00013 на право оптової торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 06.03.2020 до 06.03.2025, що не заперечується сторонами у справі.

Основним видом діяльності позивача є неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 49.90). Крім того, позивач займається іншими зареєстрованими видами діяльності, зокрема, оптова торгівля тютюновими виробами (код КВЕД 46.35).

Посадовими особами відповідача за результатом опрацювання даних інформаційної системи «Податковий Блок» встановлено, що позивачем не подано звіти про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі за формою 1-ОТ за березень-квітень 2020 року.

Вказані факти зафіксовані уповноваженими особами відповідача висновками щодо неподання звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі за формою 1-ОТ від 20.05.2020 за № 959/20-40-32-01-18 та № 960/20-40-32-01-18.

На підставі вказаних висновків відповідачем прийняті рішення про застосування фінансових санкцій від 27.05.2020 за № та № у розмірі 17 000,00 грн за кожне.

Вказані рішення направленні посадовими особами відповідача засобами поштового зв`язку та отримані позивачем, що не заперечується позивачем у справі.

Позивач, не погоджуючись із зазначеними рішеннями відповідача, звернувся зі скаргою до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 08.12.2020 залишено без змін рішення ГУ ДПС у Харківській області про застосування фінансових санкцій, а скаргу - без задоволення.

Скориставшись правом на оскарження рішень про застосування фінансових санкцій контролюючого органу у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновків, що позивач, маючи ліцензію на право оптової торгівлі тютюновими виробами, відповідно мав і обов`язок щодо подачі до контролюючого органу звітів за формою 1-ОТ навіть за відсутності здійснення таких операцій, оскільки нормами чинного законодавства встановлено обов`язок суб`єктів господарювання з подання звітів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, а неподання звіту до вказаного органу зумовлює застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи та виходить з такого.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995, № 481/95-ВР (далі за текстом - Закон України № 481/95-ВР).

За змістом статті 15 Закону України № 481/95 оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Положеннями частини третьої статті 16 Закону України № 481/95 передбачено, що суб`єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України (частина перша статті 16 Закону України № 481/95).

Таким чином, указаним законодавчим актом закріплений обов`язок суб`єкта господарювання, який отримав ліцензію на право оптової торгівлі тютюновими виробами та здійснює таку статутну діяльність, подавати до повноважних контролюючих органів звіт форми № 1-ОТ за кожний місяць до 10 числа місяця, що настає за звітним.

Форма звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі» та порядок їх заповнення, затверджена Наказом Міністерстві фінансів України від 11.02.2016 (далі за текстом - Порядок № 49).

Згідно із пунктами 1, 2, 4, 8 розділу 1 Порядку № 49 звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі (далі по тексту - Звіт) подають суб`єкти господарювання, які одержали ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами, незалежно від форми власності до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі.

Звіт в електронній формі подається засобами електронного зв`язку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством, як передбачено для податкової звітності.

Інформація подається за кодами та видами тютюнової продукції всього за звітний період згідно з додатком до Наказу Міністерства фінансів України від 11.02.2016, № 49 «Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 03.03.2016 за № 340/28470.

Звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, надається до органів ДФС за основним місцем обліку суб`єкта господарювання.

У свою чергу, розділом ІІ Порядку № 49 «Порядок заповнення розділу І «Обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів» у графі 3 зазначаються одиниці виміру тютюнових виробів (млн штук, тонни). У графі 4 зазначається залишок тютюнових виробів на початок звітного місяця. У графі 5 зазначається обсяг придбання тютюнових виробів усього за звітний період суб`єктом господарювання, який здійснює оптову торгівлю тютюновими виробами. У графі 6 зазначається обсяг придбання тютюнових виробів суб`єктом господарювання тільки у виробника тютюнових виробів. У графі 7 зазначається обсяг придбання тютюнових виробів суб`єктом господарювання за імпортом. У графі 8 зазначається обсяг придбання тютюнових виробів суб`єктом господарювання тільки у підприємств оптової торгівлі тютюновими виробами. У графі 9 зазначається обсяг реалізації тютюнових виробів усього за звітний період. У графі 10 зазначається обсяг реалізації тютюнових виробів у роздрібній торгівлі. У графі 11 зазначається обсяг реалізації тютюнових виробів підприємствам оптової торгівлі. У графі 12 зазначається обсяг реалізації тютюнових виробів на експорт. У графі 13 зазначається залишок тютюнових виробів на кінець звітного місяця. У графі 14 надаються необхідні пояснення.

Таким чином, суб`єкт господарювання при заповненні звітності форми № 1-ОТ має можливість вказати обсяги продукції, яка була вироблена або яка знаходиться в місцях її зберігання чи була імпортована та інше, у тому числі із зазначенням кількості продукції «0».

Приписами частини першої статті 17 Закону України № 481/95 встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000,00 гривень (абзац 18 частини другої статті 17 Закону України № 481/95).

Колегія суддів зазначає, що у межах правовідносин сторін спірним є питання наявності або відсутності у позивача обов`язку, у разі нездійснення у період з березня-квітень 2020 року діяльності у напрямку оптової торгівлі тютюновими виробами, подавати до відповідача звіти форми № 1-ОТ за кожний місяць до 10 числа місяця, що настає за звітним, передбаченого положеннями частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Підставою для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності за порушення вимог Закону України № 481/95-ВР є наявність у його діях складу порушень, передбачених даним нормативним актом, та доведення вини особи у його вчиненні.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України № 481/95 рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Судовим розглядом установлено, що 06.03.2020 позивач отримав ліцензію на право оптової торгівлі тютюновими виробами реєстраційний № 00013 терміном дії з 06.03.2020 до 06.03.2025, однак звіт № 1-ОТ «Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі» за березень-квітень 2020 року не подавав, що свідчить про неналежне виконання позивачем покладених на нього обов`язків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що суб`єкт господарювання, за неподання звіту про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, повинен нести відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону України № 481/95-ВР у вигляді фінансових санкцій (штрафу) в розмірі, визначеному приписами вказаної статті.

З огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції, який, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку про те, що суб`єкт господарювання повинен кожного місяця звітувати про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) тютюнових виробів незалежно від того, чи у звітному періоді вироблялася продукція, є правильним.

Посилання позивача на те, що ним фактично не велась господарська діяльність у період березень-квітень 2020 року за напрямком оптової торгівлі тютюновими виробами, а тому застосування до нього санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є безпідставним та обґрунтовано судом, оскільки згідно із зазначеними положеннями діючого законодавства подання суб`єктом господарювання до податкового органу звітів про обсяги виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв пов`язано з отриманням таким суб`єктом господарювання передбаченої зазначеним Законом ліцензії та не залежить від фактичного здійснення господарської діяльності, пов`язаної з торгівлею алкогольними виробами. Таким чином, оскільки позивач отримав ліцензію на право оптової торгівлі тютюновими виробами з 06 березня 2020 року, то він був зобов`язаний подати звітність за формою № 1-ОТ за березень-квітень 2020 року.

Враховуючи зазначене та встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що контролюючим органом в межах повноважень наданих йому законами України прийнято оскаржувані рішення від 27.05.2020 за № та № про застосування фінансових санкцій в розмірі 17 000,00 грн за кожне порушення позивачем абзацу 18 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», натомість позивач не надав жодних доказів неправомірності дій контролюючих органів.

Висновки суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 08 травня 2018 року у справі № 804/2372/16, від 24 квітня 2019 року у справі № 814/379/17.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, оскільки зміст апеляційної скарги, яка частково дублює позовну заяву, містить виключно суб`єктивне бачення позивачем обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, а також не зазначено в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, відтак, підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Суд першої інстанції надав оцінку всім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 по справі № 520/1023/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.А. Спаскін