Справа № 420/3971/21
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

01 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 420/3971/21

провадження № К/9901/38562/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі № 420/3971/21 за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Одеської міської ради про припинення права на виконання будівельних робіт та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Одеської міської ради, у якому просило:

- припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 22 від 27.08.2019 «Реконструкцію частини житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , з виділом у самостійну одиницю без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані: АДРЕСА_1 », поданого ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок привести самочинно збудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до договору дарування від 20.08.2019 №1607.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2021, яке було залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021, позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, натомість, прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Колегія суддів встановила, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас за приписами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

Суд касаційної інстанції наголошує, що процесуальний закон передбачає умови, за наявності яких справи, розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), можуть переглядатися в касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальної низки аналогічних за змістом вимог.

Натомість у касаційній скарзі не доведено наявність обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, і такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки твердження скаржниці про те, що справа становить виняткове значення для неї не підтверджене належними доказами. Тому такі твердження не можуть бути враховані судом касаційної інстанції.

При цьому використання оціночних чинників, як-то: "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", або "винятковість значення справи для скаржника", "суспільний інтерес", "малозначні справи" тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Колегія суддів встановила, що скаржниця у касаційній скарзі наголошує на тому, що суди попередніх інстанцій помилково віднесли цю справу до категорії незначної складності, однак Верховний Суд вважає необґрунтованим таке посилання з огляду на приписи п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України і, з урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, суд першої інстанції скористався своїм дискреційним повноваженням на віднесення справи до категорії справ незначної складності, оскільки позовні вимоги не належать до вичерпного переліку справ, які повинні розглядатися винятково за правилами загального позовного провадження.

Посилання скаржниці на те, що під час розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження неможливо належно дослідити надані суду докази та документи, які мають значення для правильного вирішення справи є невмотивованими, оскільки учасники справи необмежені в праві надання суду всіх наявних у них доказів та документів для підтвердження своєї позиції, а суд у випадку необхідності має повноваження для переходу із спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження. При цьому, відповідачем не надано належного обґрунтування порушення судом процесуального права в частині дослідження доказів, яке могло б унеможливити правильне вирішення справи.

Суд також не бере до уваги твердження скаржниці про неврахування судами обох інстанцій правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 16.09.2021 у справі №1.380.2019.000673, від 22.11.2018 у справі № 815/2311/15, від 09.07.2020 у справі №463/4564/16-а, від 29.01.2020 у справі №822/2149/18, від 24.06.2020 у справі №320/5880/18, від 07.10.2020 у справі № 640/183/19, від 28.05.2021 у справі №320/5528/18 та інших, оскільки, оскаржувані судові рішення та вищезазначені постанови Верховного Суду прийняті за різних фактичних обставин справи, які у своїй сукупності не дозволяють встановити подібність правовідносин у цих справах та, відповідно, необхідність однакового застосування одних і тих самих положень законодавства.

За правилом пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені в справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, і передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин немає, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись приписами статей 13, 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №420/3971/21.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб