Справа № 540/3890/20
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3890/20
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради, Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради, Генічеської міської ради, за участю третьої особи - Виконавчого комітету Генічеської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Щасливцевської сільської ради 7 скликання від 18.08.2020 №2485 в частині відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0941 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місце розташуванням, доданих до клопотання позивача від 24.07.2020;

зобов`язати Щасливцевську сільську раду надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0941 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місце розташуванням, доданих до клопотання позивача від 24.07.2020;

встановити Щасливцевській сільській раді строк для подання звіту про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було подано заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Рішенням від 18.08.2020 №2485 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви, оскільки вже наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення її у власність для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд іншій особі. Позивач вважає, що надана відмова суперечить вимогам ч.7 ст.118 ЗК України. Крім того, позивач вважає, що належним та ефективним способом відновлення його порушених прав буде саме зобов`язання сільської ради надати дозвіл на розробку проекту землеустрою та встановити трок для подання звіту про виконання судового рішення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району від 18.08.2020 року №2485 в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні клопотання від 24.07.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0941 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради; у задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що визначені селищною радою в оскаржуваному рішенні підстави для відмови позивачеві у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не відповідають законодавству.

Водночас судом визначено, що повноваження Щасливцевської сільської ради припинені у зв`язку з виборами до Генічеської міської ради, яка є правонаступником прав та обов`язків Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Суд зазначив, що з метою отримання земельної ділянки позивачу слід звернутись до нового власника земельної ділянки - Генічеської міської ради для отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл.

Додатковим рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року стягнуто з Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування наведених в апеляційній скарзі доводів апелянт зазначив, що без дієвого механізму поновлення його прав, а саме зобов`язання надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою, його звернення до суду носить ілюзорний характер.

Апелянтом визначено, що суд мав змогу зобов`язати Щасливцевську сільську раду надати йому відповідний дозвіл, так як остання на час ухвалення рішення не припинила свого існування як юридична особа. Крім того, повноваження сільської ради у разі її припинення перейдуть до Генічеської міської ради, як до правонаступника.

Також апелянтом подано заяву про розподіл судових витрат за наслідком апеляційного розгляду даної справи.

Щасливцевська сільська рада, Виконавчий комітет Щасливцевської сільської ради, Генічеська міська рада, Виконавчий комітет Генічеської міської ради своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

24.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Щасливцевської сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0941 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території земель Щасливцевської сільської ради, місце розташування та орієнтовний розмір якої позначений в графічних матеріалах, які додаються до клопотання.

До вказаної заяви додані: копії паспорта та рнокпп заявника, графічні матеріали з публічної кадастрової карти, на яких зазначено бажане місце розташування та орієнтовний розмір земельної ділянки, а також викопіювання з Генерального плану с. Генічеська Гірка.

Рішенням 124 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання від 18.08.2020 року № 2485 «Про розгляд заяв» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу у зв`язку з тим, що на запитуєму земельну ділянку дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення її безоплатно у власність для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд наданий іншій особі (а.с. 6).

Вважаючи, що вказане рішення є протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 7 вказаної статті Кодексу встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

Судом першої інстанції визначено, що позивачу протиправно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та скасовано рішення Щасливцевської сільської ради 7 скликання від 18.08.2020 № 2485 в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0941 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Судове рішення у відповідній частині не оскаржено учасниками справи, тому є чинним.

В свою чергу, постановами Верховного Суду України від 31.05.2016 року по справі №826/11379/14, від 10.05.2016 року по справі №п/800/362/15, від 20.04.2016 року по справі №826/16796/14, від 12.04.2016 року по справі №813/7851/13-а, від 01.03.2016 року по справі №826/4860/13-а, від 03.02.2016 року по справі 826/72/15, від 02.02.2016 року по справі № 804/14800/14, від 24.11.2015 року по справі №816/1229/14 (21-3669а15), від 17.11.2015 року по справі №2а-18442/11/2670, від 16.09.2015 року по справі №826/4418/14 (21- 1465а15) встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Поряд з цим, згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № К(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22.12.2018 у справі N 804/1469/17, від 14.08.2019 у справі N 0640/4434/18, від 12.09.2019 у справі N 0640/4248/18 та від 28.11.2019 року по справі N 803/1067/17.

Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність всіх підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В контексті даного спору та встановлених обставин справи, судова колегія зазначає, що застосування такого способу захисту є передчасним, оскільки суд не досліджував, чи є мотиви відмови вичерпними і чи дотримано позивачем усі інші умови для надання дозволу. За таких обставин у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення.

Отже, у цій справі наразі відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, оскільки обставинами справи не підтверджено, що відповідачем здійснена повна перевірка наявності чи відсутності підстав для надання такого дозволу.

При цьому судова колегія визначає, що внаслідок встановленої протиправної відмови позивачу у наданні такого дозволу, належним способом захисту його прав буде зобов`язання повторно розглянути подану заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

В свою чергу, Щасливцевська сільська рада на час розгляду справи у суді першої інстанції знаходилась у стані припинення відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 726-р «Про визначення адміністративних центрів, та затвердження територій громад Херсонської області», якими було визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Херсонської області згідно з додатком, відповідно до якого територія Щасливцевської сільської ради увійшла до Генічеської ОТГ (м. Генічеськ).

Реєстрація припинення юридичної особи Щасливцевської сільської ради вчинена 10.06.2021 року.

06.12.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій», яким, серед іншого, розділі V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» доповнено пунктами 6-1 і 6- 2.

Відповідно до п 6-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень:

- у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади) (пп.1);

- сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту (пп. 4);

- не пізніше завершення другої сесії новообраної ради у порядку, визначеному цим пунктом, починається реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами та розміщених поза адміністративним центром сформованої територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі сформованої територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні сільські, селищні, міські ради припиняються як юридичні особи з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом (пп.8);

- юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою (пп.9);

- новообрана рада, її виконавчий комітет можуть вносити зміни, визнавати такими, що втратили чинність, або скасовувати акти відповідних органів місцевого самоврядування, правонаступниками яких вони є, та їх посадових осіб (п.п.14).

25.10.2020 відбулися вибори до Генічеської ОТГ. Перша сесія Генічеської міської ради відбулась 08.12.2020 року, на якій прийняв присягу голова Генічеської міської ради. Таким чином, Генічеська міська рада розміщена в адміністративному центрі сформованої Генічеської об`єднаної територіальної громади та є правонаступником прав та обов`язків Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

За таких обставин, саме Генічеська міська рада, як правонаступник Щасливцевської сільської ради та розпорядник відповідної земельної ділянки повинна здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0941 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Судом першої інстанції вірно досліджено та встановлено наявність правонаступництва Генічеської міської ради у питаннях виділення земельних ділянок, які знаходились на території Щасливцевської сільської ради.

Також суд першої інстанції, залучивши до участі у даній справі Генічеську міську раду, як другого відповідача, мав процесуальну можливість вийти за межі позовних вимог та покласти на неї відповідні зобов`язання для належного відновлення порушених прав позивача.

За таких обставин відмова позивачеві у задоволенні його позовних вимог у частині зобов`язання надати йому дозвіл не відповідає вимогам судочинства щодо належного захисту порушеного права.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Однак суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення, якщо встановить невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Позивачем також були заявлені позовні вимоги щодо встановлення відповідачу строку для подання звіту про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В свою чергу, судова колегія звертає увагу на те, що Верховний Суд у своїй постанові від 20 лютого 2019 року у справі за №806/2143/15 наголошував, що підставами застосування норм ст.382, 383 КАС України є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Позивач не наводить жодних обґрунтувань про ухилення суб`єктом владних повноважень від виконання рішення у даній справі.

За таких обставин, судова колегія не вбачає підстав для встановлення судового контролю.

За приписами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1, 3 ст.131 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

19.07.2021 року апелянтом подано до суду заяву про розподіл витрат на правничу допомогу. До вказаної додано квитанцію до прибуткового касового ордеру №21-25 від 13.05.2021 року на 6000 грн.; договір про надання правничої допомоги №01/12/20 від 01.12.2020 року; довідку-рахунок №21-25 від 13.05.2021 року.

Також судова колегія визначає, що апелянту у зв`язку з його матеріальним становищем ухвалою суду від 24.06.2021 року було відстрочено сплату судового збору у розмірі 1362 грн.

В свою чергу, в довідці-рахунку №21-25 визначено, що адвокатом затрачено 1 годину на консультацію клієнта щодо відшкодування витрат на правничу допомогу 2 години на складення апеляційної скарги та формування матеріалів, які до неї додані та визначено, що за 3 години загальна вартість послуг становить 6 000 грн.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Водночас, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, ЄСПЛ зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74) відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.

Таким чином, на суд покладаються вимоги не тільки формально дослідити умови виконання договору про надання правової допомоги, а й встановити співмірність визначеної суми з урахуванням індивідуальних обставин кожної справи.

Висновки щодо можливості суду самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правничу допомогу містяться у додатковій постанові Верховного суду від 30.09.2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

З огляду на те, що «співмірність» є оціночним поняттям, судова колегія має широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування витрат на правничу допомогу.

В даному випадку характер спірних правовідносин та наявна чисельна загальновідома судова практика не може визначити сплачену позивачем суму 6000 грн. як співмірну, оскільки надані адвокатом послуги не потребували спеціального поглибленого вивчення нормативної бази чи судової практики.

Крім того судова колегія визначає, що компенсація витрат на правничу допомогу за рахунок суб`єкта владних повноважень не повинна розглядатись особою як сатисфакція за порушені права та нести надмірне фінансове навантаження та бюджет.

Також судова колегія звертає увагу, що відповідно до довідки-рахунку адвокат надавав позивачу консультації з питань оскарження додаткового судового рішення у розрізі відмови щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Однак, ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі свою незгоду з додатковим судовим рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року не висловив та окремо його не оскаржив. За таких обставин, судом встановлено, що не всі надані послуги адвоката мали відношення до даного апеляційного оскарження.

За таких обставин судова колегія визначає співмірною до відшкодування суму у розмірі 1000 грн.

Також стягненню з відповідача підлягає відстрочений апелянту судовий збір у розмірі 1362 грн.

Водночас, судова колегія зазначає, що відповідні суми мають бути стягнуті з відповідача - Генічеської міської ради як правонаступника Щасливцевської сільської ради.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог - скасувати та ухвалити у вказаній частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Зобов`язати Генічеську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0941 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місце розташуванням.

В іншій частині Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з Генічеської міської ради (75500, Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Міська, буд. 8, ) на ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу у сумі 1000 (одна тисяча), 00 грн.

Стягнути з Генічеської міської ради (75500, Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Міська, буд. 8, ) на користь Держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA90 26001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у сумі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві), 00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.