Справа № 140/6900/21
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/6900/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, третя особа, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області (далі відповідач, ТУ ДСАУ в Волинській області), третя особа, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області (далі третя особа, ГУ ДКСУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо ненарахування та невиплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2020 рік як судді Ківерцівського районного суду Волинської області, зобов`язання нарахувати та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення за 2020 рік у розмірі посадового окладу судді Ківерцівського районного суду Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Указом Президента України «Про призначення суддів» №265/2020 від 02.07.2020 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Ківерцівського районного суду Волинської області безстроково. Наказом голови Ківерцівського районного суду Волинської області №09/02-04 від 09.07.2020 її зараховано до штату Ківерцівського районного суду Волинської області та встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу за наявності стажу роботи більше 5 років.

Відповідно до наказу голови Ківерцівського районного суду Волинської області №49/02-06 від 05.11.2020 (з урахуванням внесення змін наказом голови Ківерцівського районного суду Волинської області №52/02-06 від 12.11.2020) ОСОБА_1 надано частину основної щорічної відпустки за період роботи з 10.07.2020 по 09.07.2021 тривалістю 14 (чотирнадцять) календарних днів з 18 листопада 2020 року по 01 грудня 2020 року включно. Окрім іншого, вказаним наказом голови Ківерцівського районного суду Волинської області, у зв`язку із наданням їй частини основної щорічної відпустки, наказано надати їй, як судді Ківерцівського районного суду Волинської області, допомогу на оздоровлення за 2020 рік.

10.11.2020 на адресу суду надійшов лист начальника ТУ ДСАУ в Волинській області від 10.11.2020 за вих. № 2067/02-28 про те, що оскільки допомога на оздоровлення за 2020 рік ОСОБА_1 вже виплачена як помічнику судді Волинського апеляційного суду, наказ голови Ківерцівського районного суду в частині виплати допомоги на оздоровлення за 2020 рік ТУ ДСАУ в Волинській області залишено без виконання.

Позивач зазначає, що 18.11.2020 (за особистим підписом 12.11.2020) на офіційну адресу ТУ ДСАУ в Волинській області направила листа, в якому наголошувала Територіальному управлінню на неухильному дотриманні вимог чинного законодавства та наполягала на виплаті їй, як судді, матеріальної допомоги на оздоровлення за 2020 рік.

В подальшому, ТУ ДСАУ в Волинській області скерувало її звернення щодо невиплати допомоги на оздоровлення до Державної судової адміністрації України для додаткового роз`яснення. 27.11.2020 на адресу Ківерцівського районного суду Волинської області ТУ ДСАУ в Волинській області скеровано відповідь Державної судової адміністрації України, відповідно до якої, з посиланням на листи Міністерства соціальної політики, вказано, що виплата допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки суддям і іншим працівникам можлива лише один раз на рік.

22.12.2020 ОСОБА_1 повторно надіслала запит на ТУ ДСАУ в Волинській області щодо надання відповіді про невиконання наказу голови Ківерцівського районного суду Волинської області №49/02-06 від 05.11.2020 (з урахуванням внесення змін наказом голови Ківерцівського районного суду Волинської області №52/02-06 від 12.11.2020) в частині виплати допомоги на оздоровлення. Відповідь на вказане звернення не надано.

Позивач зазначає, що до теперішнього часу матеріальна допомога на оздоровлення за 2020 рік як судді Ківерцівського районного суду Волинської області, на яку розповсюджуються норми спеціального Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ТУ ДСАУ в Волинській області їй безпідставно не нарахована та не виплачена.

Вважає такі дії суб`єкта владних повноважень неприпустимими та такими, що порушують її права та гарантії як судді, а також є втручанням у незалежний статус судді.

ОСОБА_1 в своїх обґрунтуваннях посилається на те, що суб`єкт владних повноважень не має права тлумачити вимоги Закону на власний розсуд та не може свавільно не виплачувати встановлений спеціальним законом розмір матеріальної допомоги судді та залишати наказ голови суду без виконання, тим самим використовувати свої повноваження як інструмент впливу як на окремого суддю, так і на весь суддівський корпус в цілому.

Також вказує, що вона як особа, яка має статус судді та, відповідно, володіє гарантіями незалежності, наданими державою, та на яку розповсюджуються норми спеціального Закону України «Про судоустрій і статус суддів», має законні правомірні очікування на отримання гарантованої їй матеріальної допомоги на оздоровлення, яка, в свою чергу, є частиною суддівської винагороди, через що посилання ТУ ДСАУ в Волинській області на отримання такої виплати на посаді помічника судді не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, а лише на власному його тлумаченні та припущеннях, що, в свою чергу, виходять за межі його повноважень.

Крім того зазначає, що заборона на отримання суддею допомоги на оздоровлення у разі отримання матеріальної допомоги до зайняття посади судді на іншій посаді незалежно від джерел фінансування чинним законодавством не передбачена.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.20).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.29-30) представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що з довідки Волинського апеляційного суду від 10.07.2020 №09.40/66/2020 вбачається, що у 2020 році позивач отримала матеріальну допомогу для оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати при наданні щорічної відпустки. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 була нарахована та виплачена допомога на оздоровлення до щорічної відпустки у 2020 році, територіальним управлінням було правомірно відмовлено у повторній виплаті матеріальної допомоги за 2020 рік.

Також представник відповідача зазначає, що ТУ ДСАУ в Волинській області не мало правових підстав для виконання наказу голови Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.11.2020 року за №49/02-06, адже виплату допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки декілька разів протягом одного бюджетного року не передбачено, а допомога на оздоровлення до щорічної відпустки у 2020 році позивачу нарахована та виплачена.

У поясненнях на позовну заяву третя особа зазначила, що у жодні цивільно-правові відносини з позивачем ГУ ДКСУ у Волинській області не вступало, а тому будь-які дані щодо предмету спору в органах Казначейства відсутні (а.с.26-27).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Указом Президента України «Про призначення суддів» №265/2020 від 02.07.2020 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Ківерцівського районного суду Волинської області безстроково (а.с.7).

Відповідно до наказу голови Ківерцівського районного суду Волинської області №49/02-06 від 05.11.2020 ОСОБА_1 надано частину основної щорічної відпустки за період роботи з 10.07.2020 по 09.07.2021 тривалістю 14 (чотирнадцять) календарних днів з 18 листопада 2020 року по 01 грудня 2020 року включно, з виплатою допомоги на оздоровлення (а.с.15,17).

Листом ТУ ДСАУ в Волинській області від 10.11.2020 за вих. №2067/02-28 повідомлено голову Ківерцівського районного суду Волинської області про те, що грошова допомога у розмірі середньомісячної заробітної плати надається один раз на рік з частиною щорічної основної відпустки. Як вбачається з довідки Волинського апеляційного суду від 10.07.2020 №09.40/66/2020, у 2020 році ОСОБА_1 отримала матеріальну допомогу для оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати при наданні щорічної основної відпустки. У зв`язку із зазначеним, наказ Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.11.2020 №49/02-06 в частині виплати допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 не підлягає виконанню (а.с.9).

12.11.2020 головою Ківерцівського районного суду Волинської області прийнято наказ №51/02-06 про скасування наказу голови суду від 05.11.2020 №49/02-06 «Про відпустку судді Сіліч Ю.Л.», яким надано судді Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 частину щорічної основної відпустки за період роботи з 10.07.2020 року по 09.07.2021 року тривалістю 14 (чотирнадцять) календарних днів з 18 листопада 2020 року по 02 грудня 2020 року включно, з виплатою допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу (а.с.16).

В той же день головою Ківерцівського районного суду Волинської області прийнято наказ №52/02-06 про відпустку судді Сіліч Ю.Л., відповідно до якого надано судді Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 частину щорічної основної відпустки за період роботи з 10.07.2020 року по 09.07.2021 року тривалістю 14 (чотирнадцять) календарних днів з 18 листопада 2020 року по 01 грудня 2020 року включно, з виплатою допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу (а.с.17).

12.11.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила провести нарахування та виплату їй допомоги на оздоровлення до щорічної основної відпустки за період роботи з 10 липня 2020 року по 10 липня 2021 року, як це передбачено ст.134 Закону України «Про судоустрій і статус судців», у передбачені діючим законодавством строки (а.с.8).

ТУ ДСАУ в Волинській області скерувало вказане звернення судді щодо невиплати допомоги на оздоровлення до Державної судової адміністрації України для додаткового роз`яснення.

27.11.2020 ТУ ДСАУ в Волинській області на адресу Ківерцівського районного суду Волинської області ТУ ДСАУ в Волинській області направило лист Державної судової адміністрації України від 26.11.2020 №10-21870/20, в якому зазначено, що виплата допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки суддям і іншим працівникам можлива лише один раз на рік (а.с.11-13).

22.12.2020 ОСОБА_1 надіслала запит на ТУ ДСАУ в Волинській області щодо надання відповіді про невиконання наказу голови Ківерцівського районного суду Волинської області №49/02-06 від 05.11.2020 (з урахуванням внесення змін наказом голови Ківерцівського районного суду Волинської області №52/02-06 від 12.11.2020) в частині виплати допомоги на оздоровлення. Доказів надання відповіді на вказаний запит матеріали справи не містять.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів.

Згідно з статтею 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.3 Положення про порядок планування, надання відпусток, матеріальної допомоги та визначення потреб у санаторно-курортному лікуванні суддів місцевих та апеляційних судів загальної юрисдикції, погодженого рішенням Ради суддів України від 17.03.2005 року №8, з метою забезпечення фінансової дисципліни голови апеляційних та місцевих судів видають накази про надання щорічних відпусток відповідно до затверджених графіків відпусток, а також накази про надання допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань щодо себе, перших заступників, заступників голів, суддів та працівників апарату цих судів. Виплата допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань головам, першим заступникам голів, заступникам голів, суддям та працівникам апарату апеляційних і місцевих судів здійснюється на підставі отриманих з відповідних територіальних управлінь або Державної судової адміністрації України на початку року дозволів та у межах коштів, передбачених на утримання відповідних судів у поточному році.

Статтею 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Відповідно до частини четвертої статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Згідно з статтею 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

За змістом частин першої, четвертої статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно з частинами першою, дванадцятою статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, матеріальна допомога для оздоровлення видається до відпустки або її частини незалежно від того, за який вона період. За своєю суттю матеріальна допомога прив`язана до бюджетного періоду, а не до конкретного періоду відпустки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 04.03.2020 у справі №813/2559/18.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 19.09.2017 №2416/0/101-17 «Щодо грошової допомоги «на оздоровлення» держслужбовцям у разі поділу щорічної основної відпустки на частини» під час формування фонду оплати праці на відповідний бюджетний рік для кожного працівника передбачається одна допомога для оздоровлення, яка є гарантованою виплатою один раз на рік при наданні щорічної відпустки за відповідний робочий рік. Грошову допомогу не можна ділити на частини, і вона виплачується один раз на рік однією сумою під час надання будь-якої з частин щорічної відпустки. Якщо працівник не використав минулорічну відпустку і, відповідно, йому не виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення, її можливо здійснювати, але тільки за рахунок економії фонду оплати праці та без утисків для інших працівників. Подією, у зв`язку з якою призначається матеріальна допомога на оздоровлення, є щорічна основна відпустка та підставою нарахування допомоги - є заява та наказ.

Водночас у листі Міністерства соціальної політики України від 27.05.2019 №73/0/205-19 «Щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення» надано роз`яснення про те, що під час формування фонду оплати праці на рік для кожного працівника передбачається тільки одна матеріальна допомога, в тому числі на оздоровлення, в сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік.

Аналізуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення надається один раз протягом бюджетного року при наданні щорічної відпустки.

При цьому факт призначення особи протягом бюджетного року на посаду в іншому органі не надає їй права повторно отримати допомогу на оздоровлення при виході у щорічну відпустку в разі, якщо така допомога вже була виплачена протягом зазначеного бюджетного року органом, в якому особа попередньо перебувала на посаді. Тобто, незалежно від того, чи змінила особа місце роботи протягом бюджетного року, вона має право на отримання допомоги на оздоровлення лише один раз.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді помічника судді Волинського апеляційного суду, у 2020 році отримала матеріальну допомогу на оздоровлення, що підтверджується довідкою Волинського апеляційного суду від 10.07.2020 №09.40/66/2020 (а.с.31).

Враховуючи те, що позивач, реалізувала своє право на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення у 2020 році, тому права на отримання вказаної допомоги протягом вказаного бюджетного року як суддя Ківерцівського районного суду Волинської області не має.

Отже, дії відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення повторно за 2020 рік є правомірними.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій