Справа № 420/15062/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одеса справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» (вул. Дальницька,43/15, м. Одеса, 65005) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), Державної податкової служби України, (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом (т.1 а.с.1-9, т.3 а.с.43-52) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» (далі - ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ») до Державної податкової служби України (далі - ДПС України), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Комісія ГУ ДПС), в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних: №2674580/39188812 від 20.05.2021 року; №2688400/39188812 від 25.05.2021 року; №2688399/39188812 від 25.05.2021 року; 2699771/39188812 від 27.05.2021 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні розрахунки коригування: податкова накладна №8, дата складання: 01.06.2020 р, загальна сума з урахуванням ПДВ: 59 481,88 грн, покупець: ТОВ «ОВІ-ДИСТРИБУШН»; податкова накладна №9, дата складання: 01.06.2020 р, загальна сума з урахуванням ПДВ: 120 365,22 грн, покупець: ТОВ «Вітол»; податкова накладна №31, дата складання: 16.06.2020 р, загальна сума з урахуванням ПДВ: 123 575,95 грн, покупець: ТОВ «Вітол»; податкова накладна №30, дата складання: 16.06.2020 р., загальна сума з урахуванням ПДВ: 43 069,54 грн, покупець: ТОВ «ОВІ-ДИСТРИБУШН».

Позивач зазначив, що у період з 01.06.2020 року по 16.06.2020 року ним в якості продавця складено податкові накладні за операціями з продажу товарів контрагентам ТОВ «ОВІ-ДИСТРИБУШН» (2 податкові накладні) та ТОВ «ВІТОЛ» (2 податкові накладні), які було подано на реєстрацію.

Через електронний кабінет ним отримано квитанції про зупинення реєстрації зазначених податкових накладних, в яких зазначено, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН. У зв`язку з чим ним направлено до ГУ ДПС в Одеській області повідомлення про подання пояснень та копії первинних документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено.

Проте за результатами розгляду пояснень та наданих копій документів були прийняті оскаржувані рішення про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Позивач зазначає, що не погоджуючись із вказаним рішеннями він подав до ДПС України відповідні скарги із поясненнями та додатками. Однак рішеннями про результати розгляду скарг - скарги залишені без задоволення.

Позивач вважає, що рішення №2674580/39188812 від 20.05.2021 року; №2688400/39188812 від 25.05.2021 року; №2688399/39188812 від 25.05.2021 року; 2699771/39188812 від 27.05.2021 року про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки ним дотримано вимог до п. 187.1 ст.187, п.201.7,п.201.10 статті 201 ПКУ.

Згідно п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. «Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних» затверджено постановою КМУ від 29.12.2010 року № 1246, (далі - Порядок №1246), «Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 « (далі - Порядок№1165).

На думку позивача неправомірно проведений моніторинг податкових накладних, оскільки кожна зі спірних ПН відповідає щонайменше одній з ознак, наведених в п. З Порядку № 1165, а саме пп.2 п.3 Порядку.

Крім того, зазначення у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних загального посилання на п.8 критеріїв ризиковості платника податків не відповідає вимогам обґрунтованості та правової визначеності, оскільки позбавляє платника податків вчинити певні дії щодо здійснення розблокування зупинення реєстрації податкової накладної.

У квитанціях про зупинення реєстрації спірних ПН відсутні як розраховані показники за п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, так і будь-які інші відомості, які б свідчили про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку та з огляду на які позивач мав би змогу визначити перелік та обсяг документів, необхідних для прийняття рішень про реєстрацію ПН.

Між тим, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Вказана правова позиція наводиться Верховним Судом, зокрема, у постановах від 30.01.2020 р. по справі №300/148/19; від 18.02.2020 р. по справі № 360/1776/19; від 21.02.2020 р. по справі №640/1131/19; від 07.05.2020 р. по справі № 300/183/19.

Також позивач вказує, що згідно з пп. З п. 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Однак у квитанціях про зупинення реєстрації Спірних ПН не зазначено перелік документів, необхідних для їх реєстрації. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 р. № 520 (далі - Порядок № 520), конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема, від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки

При цьому можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.

Отже, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації ПН/РК призводить до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен надати контролюючому органу, внаслідок чого ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» був позбавлений можливості належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації спірних ПН.

Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Такий правовий висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.12.2019 р по справі № 560/435/19; від 30.01.2020р по справі №300/148/19; від 21.02.2020 р по справі № 640/1131/19.

Позивач вказує на суперечливість нормативно-правових актів та неможливість визначити, яка саме господарська операція зумовила висновок про відповідність ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Позивач в обґрунтування позовних вимог також зазначає, що оскаржувані рішення комісії ГУ ДПС є актами індивідуальної дії. Обов`язковою ознакою правового акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Однак, оскаржувані рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, та породжує їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень. Позивач у позові наводить справи щодо практики Верховного Суду з вказаного питання.

Позивач вважає, що зазначений висновок суду узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, є джерелом права.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі "Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови" ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява №55555/08, п.74, від 20 травня 2010 року; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п.37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Також позивач просить задовольнити позов в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №8,9 від 01.06.2020 року, №30,31 від 16.06.2020 року, вважаючи таких спосіб захисту його порушених прав ефективним. Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН впливає на правовий стан платників податків.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 25.08.2021 року позов залишений без руху, наданий строк на усунення недоліків позову. Ухвалою від 02.09.2021 року продовжений строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Ухвалою суду від 02.11.2021 року здійснена заміна відповідача ГУ ДПС () на належного Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166)

Представник відповідачів ДПСУ та ГУ ДПС надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідачів наводить у відзиві нормативно-правові акти, які стосуються спірних правовідносин та зазначає, що зупинення реєстрації податкових накладних було здійснено правомірно, оскільки рішенням Комісії від 04.02.2020 року та від 13.03.2020 року позивача віднесений до переліку таких, що відповідають критеріям ризиковості.

У зв`язку зупиненням реєстрації розрахунків коригування, ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПК/РК для розгляду питання прийняття рішення щодо реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної.

Представник відповідачів в обґрунтування відзиву вказує, що позивачем в підтвердження реальності відображених у податковій накладній господарських операцій також не було надано жодного бухгалтерського документа (наприклад, оборотно - сальдових відомостей, аналізів або карток по субрахункам рахунків 10, 15, ЗО, 31, 36, 66, 90, 93 тощо Плану рахунків бухгалтерського обліку (або їх аналогів відповідно до Спрощеного плану рахунків), які б свідчили про зміну активів та пасивів підприємства внаслідок проведення зазначених господарських операцій.

Комісією з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС в Одеській області було прийняті рішення про відмову в реєстрації вищезазначених податкових накладних від 20.05.2021 р. №2674580/39188812, від 25.05.2021 №2688400/39188812, від 25.05.2021 №2688399/39188812, від 27.05.2021 № 2699771/39188812, у зв`язку із тим, що позивачем не подано документи, передбачені п. 5 Порядку №520.

Представник відповідачів зауважує, що позивачем до суду надано копії документів, які не надавались на розгляд комісії регіонального рівня. Таким чином, із матеріалів справи слідує, що відповідач 2 приймав рішення за одних обставин та документів, а позивач просить суд скасувати вказане рішення обґрунтовуючи іншими (додатковими) обставинами та документами. За таким обставин, позивач фактично просить суд перебрати на себе функції контролюючого органу, що на думку контролюючого органу, є неправомірною вимогою та не може бути задоволеною. В обґрунтування своєї позиції позивач посилається позицію Верховного Суду відображену у постанові від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18.

Таким чином, на момент винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач не виконав вимоги ПК України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив у реєстрації податкової накладної.

Також на думку представника відповідачів відсутні підстави для задоволення вимоги про зобов`язання зареєструвати в ЄРПН податкові накладні датою їх подання до ДПС України, оскільки згідно пункту 20 Порядку №1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Дослідивши надані учасниками справи докази у їх сукупності, суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» є юридичною особою, зареєстровано 18.04.2014 року, є платником ПДВ. Основним видом діяльності є 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

Для здійснення господарської діяльності позивачем укладений 01.05.2019 року з ТОВ «МЕТР-1» договір оренди частини нежитлового приміщення (будівлі), а також 02.01.2015 року з ФОП ОСОБА_1 та 02.06.2014 року з ТОВ «КРЕДО-ТРАНС» договори на перевезення вантажів автомобільним транспортом (т.1 а.с.238-247).

23.08.2018 року ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» (продавець) укладено договір постачання №23/08/18/О з ТОВ «ОВІ-ДИСТРИБУШН» (покупець), відповідно до п. 1.1,1.2 якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити продукцію. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, її часткове співвідношення, строк поставки, ціна визначаються сторонами у супровідних документах на товар (податкові накладні, видаткові накладні) (т.2 а.с.6-7).

18.04.2017 року ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» (продавець) укладено договір постачання №18/04/17/П1 з ТОВ «ВІТОЛ» (покупець), відповідно до п. 1.1,1.2 якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити продукцію. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, її часткове співвідношення, строк поставки, ціна визначаються сторонами у супровідних документах на товар (податкові накладні, видаткові накладні) (т.2 а.с.15-16).

Відповідно до умов договору №23/08/18/О позивачем на адресу ТОВ «ОВІ-ДИСТРИБУШН» був поставлений товар та виписані податкові накладні № 8 від 01.06.2020 року, загальна сума з урахуванням ПДВ 59 481,88 грн (ПДВ 9913,63грн) та №30 від 16.06.2021 року загальна сума з урахуванням ПДВ 43069,54 грн (ПДВ 7178,23грн) (т.1 а.с.33-34,40-41).

Відповідно до умов договору №18/04/17/П1 позивачем на адресу ТОВ «ВІТОЛ» поставлений товар та виписані податкові накладні № 9 від 01.06.2020 року, загальна сума з урахуванням ПДВ 120 365,22 грн (ПДВ 20060,90грн) та №31 від 16.06.2021 року загальна сума з урахуванням ПДВ 123 575,95 грн (ПДВ 20595,95грн) (т.1 а.с.36,38).

Постачання товару підтверджується первинними документами.

Позивач відповідно п. 201.10. ст. 201 ПКУ податкові накладні направлені на реєстрацію, проте позивач отримав квитанції від 26.06.2021 року та від 14.07.2021 року про зупинення реєстрації зазначених податкових накладних (т.1 а.с.35,37,3942), в яких зазначено, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» направлено до ГУ ДПС в Одеській області повідомлення про подання пояснень та копії первинних документів (договір постачання, видаткові, товарно - транспортні накладні, а також первинні документи щодо придбання товару, якій реалізований (т.1 а.с.48-229).

Однак, Комісією ГУ ДПС прийняті рішення №2674580/39188812 від 20.05.2021 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №8 від 01.06.2021 року; №2688400/39188812 від 25.05.2021 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №9 від 01.06.2021 року; №2688399/39188812 від 25.05.2021 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №31від 16.06.2021 року; № 2699771/39188812 від 27.05.2021 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №30від 16.06.2021 року (т.1 а.с.43-46).

Підставами вказано - ненадання платником податків копій документів.

Позивач оскаржив вказані рішення в адміністративному порядку до ДПС України з наданням до скарги копій документів у підтвердження здійснення господарської операції. Проте рішеннями за результатами розгляду скарги щодо рішення відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН залишено скарги без задоволення (т.1 а.с.230-233).

Позивач вважаючи, що рішення Комісії ГУ ДПС є протиправними та підлягають скасуванню звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини виникли між сторонами стосується питань оподаткування.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий Кодекс України.

За правилами п.185.1 ст.185 ПКУ операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 ПКУ вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст.201 ПКУ встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформовані податкові накладні за №8,№9 від 01.06.2021 року, №30,№31 від 16.06.2021 року та надіслано до ЄРПН, проте реєстрація податкової накладної була зупинена згідно квитанцій від 26.06.2021 року та від 14.07.2021 року.

Пунктом 201.16 ст.201 ПКУ встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11 грудня 2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Порядок розгляду скарги щодо рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Додатками до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є, зокрема, Критерії

ризиковості платника податку на додану вартість (Додаток№1), Критерії

ризиковості здійснення операцій (Додаток№3), рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (Додаток №4).

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Порядок №1165) визначає механізм зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Пунктом 2 Порядку №1165 визначено, що автоматизований моніторинг відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з п.3 Порядку податкові накладні/розрахунки корегування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Пунктом 3 встановлені випадки, коли ПН/РК відповідає ознакам безумовної реєстрації.

Відповідно до п.4 Порядку у разі коли за результатами перевірки ПН/РК визначено, що ПН/РК відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у п.3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток №3).

Таким чином, згідно з нормами Порядку №1165 при автоматизованому моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків спочатку встановлюється підлягає чи ні ПН/РК безумовної реєстрації. Якщо ПН/РК підпадає відповідно до п.3 Порядку безумовної реєстрації вона не зупиняється, а реєструється.

Згідно з п.5 лише всі інші (які не підлягають безумовній реєстрації) перевіряються щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток1), щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток №3), тобто відсутність перевірки ПН/РК вказаним критеріям виключає можливість віднесення суб`єкта господарювання або проведену ним господарську операцію до ризикових.

Позивач не надав достовірних доказів свого твердження, що спірні податкові накладні підлягають безумовній реєстрації.

Перевіряючи податкові накладні позивача щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку або критеріям ризиковості здійснення операцій, вона була зупинена у зв`язку з тим, що платник податку відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення про зупинення реєстрації податкових накладних було прийнято контролюючим органом у відповідності до вимог законодавства, оскільки на час прийняття вказаних рішень відносно позивача було прийнято рішення про віднесення його до ризикових платників податків.

Позивачем вказані обставини не спростовані, доказів оскарження та скасування рішення про віднесення його до ризикових платників податку до суду не надано.

У зв`язку з чим, суд розглядаючи спірні правовідносини по даній справі не бере до уваги доводи позивача, що ДПС не в повній мірі дотримано вимоги до квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної: зазначено лише посилання на п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, без зазначення яка саме у контролюючих органах наявна інформація, яка стала підставою про віднесення позивача до таких, що відповідають п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Таким чином, судом не встановлено протиправності контролюючого органу щодо зупинення реєстрації податкових накладних та відповідно необхідність їх перевірки.

Проте суд дійшов висновку, що у подальшому контролюючим органом не було дотримано процедуру перевірки податкових накладних та в її реєстрації було протиправно відмовлено.

Згідно з п.7, п.8 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу ПН/РК встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10,11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно з п.11 Порядку №1165 при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У той же час п.3 Порядку №520 встановлено, що Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, норми Порядку №520 визначають строк для надання пояснень та копій документів (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК) и строк для прийняття рішення Комісією (5 днів з дня отримання документів).

Порядок №520 не регламентує питання дій контролюючого органу при отриманні документів, які на його думку, на відміну від думки платника податків, не є достатніми для реєстрації податкової накладної, але при наявності у платника надати ці документи до спливу 365 днів.

Тобто зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п. 185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

При таких обставинах, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

З цих підстав суд не приймає до уваги доводи представника відповідачів, викладені у відзиві на позов, що позивачем разом із повідомленням не було надано жодного бухгалтерського документа (наприклад, оборотно - сальдових відомостей, аналізів або карток по субрахункам рахунків 10, 15, ЗО, 31, 36, 66, 90, 93 тощо Плану рахунків бухгалтерського обліку (або їх аналогів відповідно до Спрощеного плану рахунків), які б свідчили про зміну активів та пасивів підприємства внаслідок проведення зазначених господарських операцій, оскільки в рішенні про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначений перелік документів, які необхідно надати позивачу.

Також суд не приймає до уваги доводи представника відповідачів з посиланням на постанову Верховного Суду відображену у постанові від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, що позивачем до суду надано копії документів, які не надавались на розгляд комісії регіонального рівня та відповідно позивач фактично просить суд перебрати на себе функції контролюючого органу, тому вимога позивача є неправомірною вимогою та не може бути задоволеною.

Висновком суду по даній справі №420/15062/21 є невідповідність рішення про зупинення реєстрації податкової накладної законодавчо визначеним вимогам щодо необхідності зазначення у такому рішенні не тільки підстав зупинення реєстрації податкової накладної, але і переліку документів, які необхідно надати платнику податків для вирішення питання щодо її реєстрації. Не зазначення такого переліку як передумови подальшого вирішення питання про реєстрацію податкової накладної свідчить про необґрунтованість такого рішення.

Верховний Суд в названій постанові від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 вказав, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Прийняття протиправного рішення про зупинення реєстрації податкової накладної зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою прийняття відповідного рішення Комісії. Вказана правова позиція неодноразово викладена у Постановах Верховного Суду (справи № 822/1817/18, №821/1173/17 та ін.).

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

За висновком Верховного Суду по справі №0940/1240/18 суду першої інстанції для прийняття рішення достатньо було констатації ним невідповідності рішення про зупинення реєстрації податкової накладної законодавчо визначеним вимогам, про що прямо вказав суд першої інстанції, а здійснення дослідження тих первинних документів, які не були підставами для прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у реєстрації податкової накладної, свідчить про безпідставне розширення предмету доказування.

З урахуванням викладеного та висновків суду по даній справі доводи представника відповідачів є неспроможними.

Позивач зазначив, що він надав всі необхідні документи для підтвердження господарських операцій за договором, які є достатніми для здійснення реєстрації податкових накладних. Відповідач не навів перелік документів, тому вони були надані у тому об`ємі, якій позивач вважав достатнім для підтвердження господарської операції.

З огляду на те, що позивач мав право надати документи протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК, а контролюючим органом взагалі не визначено які документи необхідно подати (або додатково подати в межах 365 днів), то прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних позивача є передчасним.

З іншої сторони Порядок №520 вимагає від Комісії розглянути протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, та прийняти рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, в цієї частині Порядок №520 не відповідає вимогам до законодавства щодо його якості.

Питання тлумачення та застосовування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Будченко проти України», рішення у справі «Скордіно проти Італії»

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

Крім того, одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів їх прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності. Акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду (від 04.12.2018 року по справі №821/1173/17, від 09.07.2019 року у справі №140/2093/18).

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження №К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд доходить висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.

Всупереч вимогам ч.2 ст. 77 КАС України представники відповідачів не спростували належними та допустимими доказами твердження позивача про наявність всіх первинних документів щодо здійснення господарської операції, не надалі жодного доказу, що господарські операції не здійснювались, а надані документи не підтверджували здійснення вказаних операцій.

Факт зупинення реєстрації податкових накладних та відмови у їх реєстрації в ЄРПН не спростовує факту здійснення господарських операцій, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні. Позивачем були надані суду всі документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій, тому суд доходить висновку, що податкові накладні повністю відповідають вимогам законодавства.

Судом встановлено, що податкові накладні сформовані позивачем у відповідності до умов Договорів та підтверджується первинними документами, відповідно є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню Рішення Комісії № 2674580/39188812 від 20.05.2021 року; №2688400/39188812 від 25.05.2021 року; № 2688399/39188812 від 25.05.2021 року; №2699771/39188812 від 27.05.2021 року, які не відповідає вимогам вмотивованості.

Саме не зазначення документів в квитанції про зупинення ПН, які необхідно подати платнику податків для її реєстрації, не зазначення конкретного переліку документів, які не були надані та стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації ПН, позбавили платника податків у встановленому законодавством порядку надати ці документи, навести свої аргументи. На його ж думку він надав всі первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції та дають право на складання податкових накладних та їх реєстрацію в ЄРПН.

Суд дійшов до висновку також про задоволення вимоги позивача про зобов`язання ДПСУ зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №8, №9 від 01.06.2021 року; №30, №31 від 16.06.2021 року.

Відповідно до пунктів 2, 10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

У разі надходження до ДПСУ рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відповідно до абзацу 22 пункту 201.10 ст.201 ПКУ, відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Таким чином, з метою уникнення будь-яких негативних наслідків для платника податків щодо права на формування податкового кредиту, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПСУ провести реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Такий спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9080,00грн - за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Одеській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,139,241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» (вул. Дальницька,43/15, м. Одеса, 65005, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166), Державної податкової служби України, (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС України в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних: №2674580/39188812 від 20.05.2021 року; №2688400/39188812 від 25.05.2021 року; №2688399/39188812 від 25.05.2021 року; №2699771/39188812 від 27.05.2021 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №8 від 01.06.2020 року, загальна сума з урахуванням ПДВ 59 481,88 грн (ПДВ 9913,63грн), №9 від 01.06.2020 року, загальна сума з урахуванням ПДВ 120 365,22 грн (ПДВ 20060,90грн), №30 від 16.06.2021 року загальна сума з урахуванням ПДВ 43 069,54 грн (ПДВ 7178,23грн) №31 від 16.06.2021 року загальна сума з урахуванням ПДВ 123 575,95 грн (ПДВ 20595,95грн).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області судові витрати за сплату судового збору розмірі у розмірі 9080,00 гривень.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва