Справа № 280/7157/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 листопада 2021 року Справа № 280/7157/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради (вул. Аматорська, буд. 56, м. Запоріжжя, 69009) про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління праці та соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради (далі відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 12.12.2013 по 22.01.2021 на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2011 у справі № 2- а-2862/11, у загальній сумі 9891 (дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто один) грн. 92 коп.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Заводського районного суду від 10.06.2021 по справі № 332/303/21 (провадження № 2/332/532/21) провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради закрито.

Ухвалою суду від 17.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві від 13 вересня 2021 року, відповідно до якого зазначає, що позивач, не звертаючись до органів виконавчої служби в Порядку № 45 намагається збільшити на свою користь суму боргу шляхом самостійного нарахування інфляційних збитків та 3% річних. Вважають, що ніякого прострочення (порушення) виконання грошового зобов`язання зі сторони управління за постановою Заводського районного суду від 30.09.2011 по справі № 2-а-2862/2011 не існує. У відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами умежах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких він ґрунтується, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2011 року у справі № 2-а-2862/2011 визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за період з 21 січня 2011 року, за відрахуванням фактично проведених виплат.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013 по постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2011 року у справі № 2-а-2862/2011 залишено без змін.

Позивач зазначає, що сума заборгованості йому так і не виплачена, тому звернувся до суду з позовною заявою в які просить суд стягнути з Управління праці та соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 12 грудня 2013 року по 22 січня 2021 року на суму заборгованості нарахованої на виконання постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2011 року у справі № 2-а-2862/2011, у загальній сумі 9 891 грн. 92 коп.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

У статті 11 Цивільного кодексу України зазначено: 1.Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 2.Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 3.Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. 4.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. 5.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. 6.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Як зазначено у частині 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи суд не вбачає наявність цивільно-правових відносин між позивачем та відповідачем як суб`єктом владних повноважень, наявність цивільно-правового порушення з боку відповідача, який мав би складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

У відповідача не виникло перед позивачем грошового зобов`язання в порядку статті 11 Цивільного кодексу України як зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України, а відтак відповідач не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

Також, за змістом норми права наведеної у частині 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Проте, у позивача не виникло право на застосування наслідків порушення грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2011 року у справі № 2-а-2862/2011 не визначено грошового зобов`язання до стягнення, таке рішення має зобов`язальний характер, а тому у справі відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене вище, а саме, що постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2011 року у справі № 2-а-2862/2011 не визначено розмір заборгованості щодо щорічної грошової допомоги на оздоровлення передбачених вимогами статті 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, стягнення грошових сум ним не встановлено, тобто між сторонами відсутні грошові зобов`язання, то суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про стягнення суми індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми боргу не підлягає задоволенню.

Аналогічне застосування норм права відображено у: постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у справі №826/7444/16 (адміністративне провадження №К/9901/44555/18); постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №826/17595/18; постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року у справі №420/9227/20; постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі №646/4625/20.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради (вул. Аматорська, буд. 56, м. Запоріжжя, 69009) про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 02.11.2021.

Суддя А.В. Сіпака