Справа № 953/10144/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 р.Справа № 953/10144/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Зуб Г.А., м. Харків, повний текст складено 11.06.21 року по справі № 953/10144/21

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції, інспектора ДПП Сереженко Яніни Вікторівни

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора ДПП Сереженко Яніни Вікторівни в якому просив суд: скасувати постанову складену інспектором ДПП Сереженко Я.В. від 22.01.2021 серії 1АВ №01284673 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та провадження у справі закрити.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Департаментом патрульної поліції, подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджено належними доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 72-78 КАС України та містяться у відкритому доступі. Правопорушення було зафіксоване технічним засобом КАСКАД 034-1219, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 "Метрологія". Станом на 22.01.2021, відповідно до баз даних Національної поліції власником транспортного засобу BMW XI, н.з. НОМЕР_1 є ПРАТ «Концерн АВЕК та Ко», а керівником цієї юридичної особи, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ОСОБА_1 .

Тому, на думку відповідача, виключно останній є особою, яка може нести адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, оскільки станом на 22.01.2021 жодних відомостей щодо належного користувача зазначеного автомобіля в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів внесено не було. Відповідні зміни внесені лише 10.06.2021 і належним користувачем зазначений ОСОБА_2 .

Враховуючи вище викладене, вважає, що суд першої інстанції, всупереч статей 14-2, 122 КУпАП, зробив висновок, що за результатами автоматичної фіксації транспортного засобу 22.01.2021 ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 01284673 від 12.01.2021 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови: 22.01.2021 року о 11.00 год. за адресою МОЗ Київ-Харків-Довжанський 101+400 особа, яка керувала транспортним засобом BMW X1 д/н НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження руху транспортних засобів на 34 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) ПДР України.

Судом встановлено, що про існування вказаної постанови позивач дізнався лише 27.05.2021 року з матеріалів виконавчого провадження. Доказів, що вказана постанова спрямувалась на адресу позивача відповідачами надано не було, тому строк на оскарження позивачем пропущено не було.

Як зазначає позивач, власником транспортного засобу марки BMW X1 д/н НОМЕР_1 , є ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко», в якому він працює на посаді Президента, однак на момент перевищення встановлених обмежень швидкості руху, зафіксованих у постанові 1АВ №01284673, автомобілем керувала інша особа працівник ТОВ «Служба охорони «Квазар» - ОСОБА_3 , який є належним користувачем даного транспортного засобу.

Позивач не погоджуючись з постановою відповідача, вважаючи її такою, що підлягає скасування, оскільки він не перебував за кермом транспортного засобу в момент скоєння правопорушення, а отже не вчиняв адміністративного правопорушення, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що ОСОБА_3 виконав обов`язкові дві умови, а саме: він звернувся до уповноважених органів із заявами щодо визнання вчинення ним правопорушення і надав згоду для притягнення до адміністративної відповідальності, а тому існують всі необхідні підстави для скасування постанови 1АВ № 01284673 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту положень ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, підпунктом «б» п.12.9 Правил дорожнього руху України чітко визначено, що забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п.п.12.4-12.7 ПДР, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пп. "и" п.30.3 цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують вказані вище Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 15-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч.1 ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч.1 ст.122 КУпАП.

Також, слід звернути увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як загально відомо, 14.07.2015 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким Кодекс України про адміністративні правопорушення був доповнений зокрема ст.ст.14-2, 279-1, 279-4.

Так, статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У разі, якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Відповідальна особа, зазначена у частині 1 цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених ст.279-3 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст.279-1 КУпАП, у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст.14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у т.ч. за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Отже, з системного аналізу наведених вище норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно до 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як свідчать матеріали справи згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 01284673 від 12.01.2021 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови: 22.01.2021 року о 11.00 год. за адресою МОЗ Київ-Харків-Довжанський 101+400 особа, яка керувала транспортним засобом BMW X1 д/н НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження руху транспортних засобів на 34 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) ПДР України.

Як зазначає позивач, власником транспортного засобу марки BMW X1 д/н НОМЕР_1 , є ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко», в якому ОСОБА_1 працює на посаді Президента, однак на момент перевищення встановлених обмежень швидкості руху, зафіксованих у постанові 1АВ №01284673, автомобілем керувала інша особа - працівник ТОВ «Служба охорони «Квазар» - ОСОБА_3 , який є належним користувачем даного транспортного засобу та який, в свою чергу, звернувся до уповноважених органів із заявами про визнання вчинення ним правопорушення та надав згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності.

Як свідчать матеріали справи, транспортний засіб BMW X1 НОМЕР_1 зареєстровано за юридичною особою - Приватним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Транспортний засіб BMW X1 НОМЕР_1 є предметом діючого договору найма (оренди) транспортного засобу укладеного 01.10.2020 року між ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко» (Наймодавець) та ТОВ «СЛУЖБА ОХОРОНИ КВАЗАР» (НАЙМАЧ) (далі за текстом - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Наймодавець передає, а Наймач приймає за плату на визначений строк у користування (далі за текстом - найм (оренда) автомобіль марки BMW, модель XI, 2013 року випуску, (кузов) НОМЕР_2 , тип ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ-В, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований Зам. 18-3605 PC Ukraina 04/20111 (далі за текстом - автомобіль) на умовах визначених цим Договором.

Згідно з пунктом 1.4., Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє протягом одного року до 30 вересня 2021 року включно.

Відповідно до Акту прийому-передачі від 01.10.2020 року до договору найму (оренди) транспортного засобу №б/н від 01.10.2020 року, який є невід`ємною частиною Договору, Наймодавець передав, а Наймач прийняв автомобіль: марки BMW, модель X1, 113 року випуску, (кузов) НОМЕР_2 , тип ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ-В, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований Зам. 18-3605 PC Ukraina 04/20111 (далі за текстом - автомобіль).

Таким чином, на момент вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, транспортний засіб на законних підставах знаходився у користуванні ТОВ «СЛУЖБА ОХОРОНИ «КВАЗАР».

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи скаржника про те, що надана ОСОБА_3 заява суперечить вимогам статті 279-3 КУпАП, оскільки подана після 20 календарних днів з дня набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, а отже є такою, що не підлягає розгляду уповноваженими органами, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 9 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ 13 січня 2020 року № 13 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 лютого 2020 р. за № 113/34396), винесена уповноваженим поліцейським адміністративна постанова автоматично вноситься засобами Системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, у якому здійснюється їх облік.

Винесена уповноваженим поліцейським адміністративна постанова друкується з використанням засобів Системи та протягом трьох днів із дня її винесення передається національному оператору поштового зв`язку для доставлення на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи) рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Матеріалами справи підтверджено, що транспортний засіб BMW X1 НОМЕР_1 зареєстровано за юридичною особою - Приватним акціонерним товариством «Концерн АВЕК та Ко», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Отже, враховуючи вимоги частини 9 розділу II Інструкції, відповідна постанова про накладення адміністративного стягнення повинна була бути направлена на адресу ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко»: м. Харків, вул. Сумська, 70, м. Харків, 61002.

Проте, остання в порушення зазначених вимог, не була направлена ні на адресу реєстрації позивача - керівника ПрАТ "Концерн АВЕК": АДРЕСА_1 , ні на адресу юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Надані відповідачем в обгрунтування вимог апеляційної скарги докази направлення позивачу оскаржуваної постанови 24.01.2021 рекомендованим відправленням не можуть бути прийняті судом як належні докази, оскільки у повідомленні про вручення зазначено адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Проте, згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 07.06.2021 за вказаною адресою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : "Дата реєстрації місця проживання - інформація відсутня", "Дата зняття з реєстрації місця проживання - інформація відсутня".

З огляду на викладене, під час винесення данної постанови відповідачем було порушено процедуру розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

У зв`язку з порушенням відповідачем вимог частини 9 розділу II Інструкції, було порушено право позивача передбачене п. 2 ч. 1 розділу III Інструкції, щодо звільнення від відповідальності за адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що за змістом оскаржуваної постанови, остання набрала законної сили 02.03.2021 року, позивач мав право на звільнення від відповідальності за адміністративне правопорушення у разі надання відповідної заяви у строк до 23.03.2021 року.

З огляду на те, що про існування постанови серії 1АВ № 01284673 позивач, з незалежних від нього причин, довідався тільки після пред`явлення оскаржуваної постанови до примусового виконання, останній не міг скористатися правом на звільнення від відповідальності за адміністративне правопорушення.

Недотримання особою, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення порядку її розгляду, є самостійною підставою для визнання протиправною відповідної постанови та скасування її у судовому порядку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 18.02.2020 по справі № 524/9827/16-а, від 15.04.2020 по справі № 524/3644/17, від 26.05.2020 по справі № 640/16220/16-а, яка в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_3 10.06.2021 звернувся із відповідними заявами про визнання його особою яка вчинила адміністративне правопорушення згідно постанови 1АВ № 01284673 до: Управління патрульної поліції Харківській області, Департаменту патрульної поліції, що також підтверджується наданими до суду поясненнями. Крім того, ОСОБА_3 сплатив штраф, накладений постановою 1АВ № 01284673 від 12.01.21, про що свідчить квитанція № 18787-11.

Беручи до уваги той факт, що ОСОБА_3 виконав обов`язкові дві умови, а саме: звернувся до уповноважених органів із заявами щодо визнання вчинення ним правопорушення і надав згоду для притягнення його до адміністративної відповідальності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що існують всі необхідні підстави для скасування постанови 1АВ № 01284673 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23грудня 2005 року №14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В даному випадку суд, враховуючи недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення вважає, що вимоги стосовно визнання незаконної і скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та, відповідно, закриття справи про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим статтею 8 Конституції України та статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд на підставі статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2021 року по справі № 953/10144/21 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2021 по справі № 953/10144/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді Я.М. Макаренко З.О. Кононенко