Справа № 127/15494/21
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/172/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Києва про визнання незаконною та скасування постанови серії 1АВ №00424821 від 04.07.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції м. Києва про визнання незаконною та скасування постанови серії 1АВ №00424821 від 04.07.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2021 року позивачу був надений строк для усунення недоліків, які вона усунула у визначений судом термін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2021 року позивачу був поновлений строк для оскарження даної постанови, позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче засідання призначено на 16 липня 2021 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2021 року підготовче провадження було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 19 жовтня 2021 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначила, що 05 червня 2021 року вона дізналась, що із її заробітної плати було стягнуто кошти за вчинення адміністративного правопорушення. У зв`язку з цим, вона звернулася до ДВС для отримання інформації стосовно вищевказаного стягнення. В ДВС їй повідомили про відкрите виконавче провадження на підставі постанови серії 1АВ №00424821 від 04.07.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України. Ознайомившись із змістом постанови, їй стало відомо, що 04 липня 2020 року о 10.42 год. за адресою М06 Київ-Чоп 21 + 730, особа, яка керувала транспортним засобом марки «BMW 520D», номерний знак НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 39 км/год, чим порушила пункт 12.9 «б» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак, про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, їй не було відомо. Відповідної постанови серії 1АВ №00424821 від 04.07.2020, чи будь-яких інших листів на її адресу не надходило. 05 червня 2021 року на її звернення до Департаменту патрульної поліції м. Києва щодо надання усіх наявних матеріалів про притягнення її до адміністративної відповідальності відповідь станом на 15 червня 2021 року не надійшла. Позивач не погоджується з постановою Департаменту патрульної поліції м. Києва, вважає її незаконною та необґрунтованою з огляду на не встановлення відповідачем фактичних обставин справи. Так, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, вчинення якого нерозривно пов`язано з конкретною особою - порушником, неможливе без вивчення документів, що підтверджують особу, документів на автомобіль та за умови встановлення особи, яка керувала транспортним засобом. Так, у день складання постанови транспортний засіб марки «BMW 520D» вона передала у користування своєму знайомому, і саме він з метою відрядження у м. Київ керував транспортним засобом. За таких обставин позивач вважає, що складена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності, як власника транспортного засобу, є незаконною та винесена з порушенням чинного законодавства.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. Згідно із приміткою, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення.

Як вбачається з фотографії, відображеної в оскаржуваній постанові, однозначно ідентифікувати особу, яка керувала транспортним засобом, та встановити, який саме автомобіль перевищив швидкість, неможливо, оскільки на даній фографії зафіксовано два автомобілі. Крім того, на фотографії неможливо розпізнати номерні знаки автомобілів. Тому ставиться під сумнів правомірність складеної постанови, оскільки відповідних доказів, які б слугували підтвердженням порушення автомобілем марки «BMW 520D», номерний знак НОМЕР_1 , перевищення встановлених обмежень швидкості руху в постанові серії 1АВ №00424821 від 04.07.2020 немає. Таким чином, позивач вважає, що зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, зокрема, оскаржувана постанова не містить посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення та не встановлену об`єктивну сторону правопорушення, а саме: чи перевищив водій, який керував транспортним засобом марки «BMW 520D», номерний знак НОМЕР_1 , встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чернілевська Р.В. не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. В судовому засіданні, яке призначалося на 13.00 год. 20 жовтня 2021 року, остання суду пояснила, що позивач ОСОБА_1 дізналась про оскаржувану постанову 05 червня 2021 року, коли було відкрито виконавче провадження за оскаржуваною постановою, тому строк звернення до суду з даним позов пропустила з поважних причин. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем «Renault Scensic», державний номерний знак НОМЕР_2 , зафіксовано на трьох фотокартках. Також представник відповідача зазначає, що аналіз усіх наявних у справі доказів, в тому числі відео фіксації та фотокарток автомобіля «Renault Scensic», державний номерний знак НОМЕР_2 , дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленої обмеження швидкості автомобілем «Renault Scensic», державний номерний знак НОМЕР_2 , доведений в повній мірі. Отже, відповідач доводить обставини, які виходять за межі предмету спору у даному провадженні, а тому їх оцінка не має значення для повноти судового розгляду та об`єктивності висновків суду по суті доводів позовної заяви. Окрім зазначеного, відповідач стверджує, що позивач « ОСОБА_2 обрав невірний спосіб захисту своїх порушених прав» , що знову вказує на те, що по суті доводів позовної заяви ОСОБА_1 - у відзиві спростування відсутнє. Відповідач, спростовуючи доводи відносно того, що керував інший водій, а не позивач, посилається на положення ст. 279-3 КУпАП. Однак, оскаржувана постанова була винесена без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому позивач про розгляд справи не знала. Також позивач дану постанову не отримувала, що підтверджується доданими до відзиву матеріалами - копією конверта, який направлявся ОСОБА_1 та підставою його повернення - неправильно зазначена адреса. Оскільки позивач не отримувала копію оскаржуваної постанови, відтак не була повідомлена про те, що на неї накладено адміністративне стягнення і не могла вживати передбачених законом заходів для захисту своїх порушених прав. Відповідач більше жодних дій щодо повідомлення ОСОБА_1 про винесення відносно неї постанови не вживав, про наявність оскаржуваної постанови позивач дізналась 05 червня 2021 року. Станом на час ознайомлення зі змістом оскаржуваної постанови з дня її винесення минуло 11 місяців, тому вживати дій, визначених ст. 279-3 КУпАП, було запізно, так як для них визначено строк 20 календарних днів з дня вчинення правопорушення або набрання законної сили постановою по справі про адміністративне правопорушення. Крім того, з наданих разом із відзивом доказів вбачається, що швидкість автомобіля «BMW 520D» на ділянці дороги становила 109 км/год. Також очевидним є те, що автомобіль рухався поза межами населеного пункту. В такому випадку водій мав керуватися п. 12.6 Правил дорожнього руху України, із якого вбачається, що дозволена швидкість руху транспортного засобу на зазначеній ділянці дороги для водія складала 90 км/год, тоді як згідно з фото з приладу обмеження швидкості на даній ділянці - 70 км/год. Відповідач не надав доказу щодо встановлення знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год.» Подані до суду фотознімки не відображають вказаного знаку. У наданому до відзиву листі від 18 грудня 2020 року міститься інформація про те, що станом на 01 червня 2020 року на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-06 Київ - Чоп 21+730 в наявності були дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год». Відтак, від останнього обстеження ділянки дороги до дня фіксації порушення минуло більше місяця, доказів, що 04 липня 2020 року знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год» був встановлений, відповідач не надав. Оскільки зафіксована швидкість транспортного засобу - 109 км/год, то в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки дозволена швидкість руху транспортних засобів за межами населеного пункту - 90 км/год, то водій перевищив швидкість лише на 19 км/год, що не утворює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП..

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача за довіреністю Цубер М.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивач ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу поважності причини пропущення нею строку звернення до суду з даним позовом. Крім того, надав суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що 04 липня 2020 року о 10.42 год. на автомобільній дорозі М06 Київ - Чоп 21+730 км особа, яка керувала транспортним засобом «BMW 520D», перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 39 км/год., при допустимій швидкості 70 км/год, рухавшись зі швидкістю 109 км/год, чим порушила пункт 12.9 «б» ПДР. За вчинення даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальну особу ОСОБА_1 , у відповідності до ст. 14-2 КУпАП, було притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Згідно з приміткою до ч. 1 ст. 122 КУпАП, у разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису). Постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії 1АВ №00424821 від 04.07.2020 винесла інспектор Департаменту патрульної поліції м. Києва Топор Є.С. на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Вчинення адміністративного правопорушення було зафіксоване технічним засобом «Каскад 049-1219», який відповідає вимогам ДСТУ та має свідоцтво відповідності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Так, як вбачається із оскаржуваної постанови 04 липня 2020 року о 10.42 год. на автомобільній дорозі М06 Київ - Чоп 21+730 км особа, яка керувала транспортним засобом «BMW 520D», номерний знак НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 39 км/год. при допустимій швидкості 70 км/год., рухавшись зі швидкістю 109 км/год., чим порушила пункт 12.9 «б» ПДР. За вчинення даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальну особу ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Позивач стверджує, що в день складання оскаржуваної постанови свій транспортний засіб вона передала своєму знайомому ОСОБА_3 і саме він в той день керував транспортним засобом. В судовому засіданні ОСОБА_3 був допитаний в якості свідка та підтвердив, що 04 липня 2020 року він на автомобілі «BMW 520D», який належить його знайомій ОСОБА_1 , їхав у відрядження у м. Київ. Правил дорожнього руху він не порушував, швидкість не перевищував, працівники поліції його не зупиняли.

Як зазначила представник позивача, ОСОБА_1 дізналась про оскаржувану постанову 05 червня 2021 року, коли було відкрито виконавче провадження за оскаржуваною постановою, тому строк звернення до суду з даним позов пропустила з поважних причин. Пояснення представника позивача є переконливими, оскільки підтверджуються копією супровідного листа до постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з відміткою про її отримання та підписом позивача ОСОБА_1 від 05 червня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За змістом ч. 2 ст. 14-2 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Відповідно до положення ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Як було встановлено в судовому засіданні, оскаржувана постанова була винесена без участі ОСОБА_1 , а тому остання про розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності не знала, дану постанову не отримувала, що підтверджується наданими суду капією конверту, який направлявся ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 та підставою його повернення - неправильно зазначена адреса. Крім того, як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , його працівники поліції не зупиняли і не повідомляли, що він під час руху порушив швидкісний режим.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що оскільки позивач не отримувала копії оскаржуваної постанови, відтак не була повідомлена про те, що на неї накладено адміністративне стягнення і не могла вжити передбачених законом заходів для захисту своїх порушених прав.

Як зазначалось вище, про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізналась 05 червня 2021 року, тому вживати дій, визначених положеннями ст. 279-3 КУпАП, не було сенсу, так як вона пропустила передбачений законодавством строк - 20 календарних днів з дня вчинення правопорушення або набрання законної сили постановою по справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із доказів, які були долучені представником відповідача до відзиву, швидкість автомобіля «BMW 520D» на ділянці дороги становила 109 км/год., також очевидним є те, що автомобіль рухався поза межами населеного пункту. Таким чином, водій автомобіля мав керуватись п. 12.6 ПДР України, а саме - поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю - ґ) іншим транспортним засобам: на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Аналізуючи приписи зазначеної норми, вбачається, що дозволена швидкість руху транспортного засобу на зазначеній ділянці дороги для водія складала 90 км/год. Тоді як згідно з фото з приладу обмеження швидкості на даній ділянці дороги - 70 км/год. Відповідач не надав доказу щодо встановлення знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год.» Подані до суду фотознімки не відображають вказаного знаку.

Як вбачається із листа Державного агенства автомобільних доріг України від 18 грудня 2020 року, який був долучений до матеріалів справи відповідачем, станом на 01 червня 2020 року на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-06 Київ - Чоп 21+730 в наявності були дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год». Відтак, від останнього обстеження ділянки дороги до дня фіксації порушення минуло більше місяця. Доказів, що 04 липня 2020 року на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-06 Київ - Чоп 21+730 був встановлений дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год.», відповідач не надав, такий факт не доведено, даний доказ не був покладений в основу оскаржуваного рішення. Виходячи з того, що дозволена швидкість руху транспортних засобів за межами населеного пункту - 90 км/год, то водій перевищив швидкість лише на 19 км/год, що не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху більш як на двадцять кілометрів на годину.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Києва про визнання незаконною та скасування постанови серії 1АВ №00424821 від 04.07.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, слід задоволити.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на кориться ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні, які вона сплатила при подачі позову до суду, що підтверджується квитанцією (а.с. 12), та 1500 гривень витрат пов`язаних з наданням їй правничої допомоги адвоката, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 05 травня 2021 року, актом виконаних робіт від 06 жовтня 2021 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №02-09 від 24.09.2021 (а.с. 53-55).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 14-2, ч. 1 ст. 122, ст. 219, ст. 251, ст. 279-1, ст. 279-3, ст. 280, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Києва про визнання незаконною та скасування постанови серії 1АВ №00424821 від 04.07.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, - задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії 1АВ №00424821 від 04.07.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП визнати незаконною та скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на кориться ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні та 1500 гривень витрат пов`язаних з наданням їй правничої допомоги адвоката.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України, викладеним в новій редакції згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантану, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19)» №731-ІХ від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: