Справа № 743/901/21
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 743/901/21

адміністративне провадження № К/9901/37317/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України та затримання іноземця з метою ідентифікації, забезпечення видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців,

в с т а н о в и в :

28 липня 2021 року Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області звернулося до суду з позовом до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 , у якому просило винести рішення про примусове видворення з України громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримання громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року, позов задоволено частково. Примусово видворено громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України. Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині примусового видворення відповідача за межі України. Затримано громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 з метою забезпечення видворення за межі України, з поміщенням останнього до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України до 27 січня 202 року включно. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13 жовтня 2021 року представник відповідача засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та недотримання норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Предметом спору у цій справі є затримання іноземця та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку з перебуванням іноземця на території України.

За змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що справа має виняткове значення для відповідача, а її вирішення матиме фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Суд відхиляє такі доводи відповідача з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження скаржник жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики цієї справи із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Суд відхиляє твердження скаржника, що справа має виняткове значення, оскільки вони не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України та затримання іноземця з метою ідентифікації, забезпечення видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О. В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко