Справа № 296/5117/21
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №296/5117/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із указаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4236397 від 21.05.2021 року, провадження у справі закрити. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 21.05.2021 року відносно нього поліцейським УПП в Житомирській області ДПП ОСОБА_2 була винесена постанова про визнання винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. Як зазначено у постанові, позивач керував транспортним засобом в населеному пункті м. Житомир, позначеним дорожнім знаком 5.45, та рухався зі швидкістю 101 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість в населених пунктах не більше 50 км/год), швидкість вимірювалась приладом Трукам ТС 000632. З вказаною постановою ОСОБА_1 не згоден, оскільки ПДР не порушував та рухався зі швидкістю, яка не перевищувала 50 км/год відповідно до приладів обліку його автомобіля в правій смузі руху. За словами позивача, в попутному напрямку також рухались інші автомобілі, в тому числі ті, що значно випереджували його автомобіль, тобто фактично рухались із значно більшою швидкістю, ніж він. Позивач зазначає, що його заперечення з приводу того, що він рухався з допустимою швидкістю не були взяті до уваги працівником патрульної поліції. Окрім цього, йому було відмовлено в ознайомленні з фотодоказом правопорушення, що унеможливило дотримання вимог, передбачених ст. 245 КУпАП, щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Адамовича О.Й. від 09.06.2021 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови направлено за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 02.09.2021 року у зазначеній справі відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від представника відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування наведених у відзиві заперечень зазначено, що 21.05.2021 року поліцейським роти №2 батальйону УПП в Житомирській області Іванюхою С.В. в м. Житомирі по вул. Київське шосе, 96 за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС000632 було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 101 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті, чим порушив п. 12.4 ПДР, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 50 км/год. Після цього було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідач стверджує у відзиві, що інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, а також попросив пред`явити передбачені пунктом 2.1 ПДР України документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів відносно позивача. При цьому ОСОБА_1 були роз`яснені права та надана можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи. Відповідач зазначає, що факт правопорушення підтверджується фотознімком та відеозаписом з приладу TruCam, на яких зафіксовано швидкість транспортного засобу позивача. До відзиву був долучений диск із відповідним відеозаписом.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.05.2021 року поліцейським 1 батальйону 2 роти УПП в Житомирській області Іванюхою С.В. винесено постанову серії ЕАН №4236397 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Як вбачається зі змісту постанови серії ЕАН №4236397, 21.05.2021 року о 06 год. 09 хв. в м. Житомирі по вул. Київське шосе, 96 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті, позначеному знаком 5.45, та рухався зі швидкістю 101 км/год, чим перевищив встановлені ПДР обмеження. Швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС000632. Водій порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість в населених пунктах не більше 50км/год).

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В силу положень статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження факту вчинення правопорушення відповідачем до суду першої інстанції надано диск з відеозаписом та фото, відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM № ТС000632, а також документи щодо сертифікації та технічного стану зазначеного приладу.

З дослідженого відеозапису та фото зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, швидкість, з якою він рухався, максимально допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam №ТС000632, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 101 км/год.

Також судом при розгляді цієї справи враховано наявний в матеріалах справи відеозапис, на якому зафіксовано, що позивач в порушення п. 12.4, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 101 км/год., що в свою чергу підтверджує вину ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Наданий відеозапис надає можливість ідентифікувати автотранспортний засіб, з нього чітко вбачається марка автомобіля, державний номерний знак автомобіля позивача, а наявний у справі фотознімок з приладу TruCAM фіксує швидкість руху автомобіля позивача 101 км/год., а також географічні координати місця вчинення правопорушення.

Суд враховує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу вимірювача, не більше одного року.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/19629, виданого ДП «Укрметртестстандарт» та чинного до 09 листопада 2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000632 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

За змістом згаданого вище свідоцтва, похибка приладу при вимірюванні швидкості в автоматичному режимі становить ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ±1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Правильність реалізації у приладі TruCam криптографічного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Таким чином, суд вважає доведеним належними та достатніми доказами факт порушення позивачем вимог пункту п. 12.4 ПДР.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та складанні оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, нормами КУпАП, у зв`язку з чим у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення слід відмовити.

Інші доводи позовної заяви наведеного вище висновку суду не спростовують та на кінцевий результат розгляду справи судом не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 122, 222, 245, 247, 251, 252, 258, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 242-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач : Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Дата складання повного судового рішення 01.11.2021.

Суддя