Справа № 460/9470/20
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/9470/20 пров. № А/857/16888/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі 460/9470/20 (головуючий суддя Гудима Н.С., м. Рівне, повний текст рішення складений 24 травня 2021 року) за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

21 грудня 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій за № від 18.09.2020.

Рішенням від 24 травня 2021 року Рівненський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що він категорично не погоджується з висновками суду першої інстанції, зважаючи на їх оманливість, необґрунтованість, а також побудованість виключно на припущеннях.

Так, для притягнення суб`єкта господарювання (в даному випадку - фізичної особи- підприємця) до відповідальності за ч. 2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР необхідно, щоб особа, котра здійснила незаконний продаж алкогольних напоїв та/або тютюнових виробів неповнолітній особі перебувала у трудових відносинах з відповідним суб`єктом господарювання (не була ,,просто сторонньою особою відносно ФОП, за яку необхідно нести відповідальність).

В протоколі АПР18 №489420 від 09.04.2020 року (а не від 27.03.2020 року - як це зазначає суд), матеріалах подання Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУ НП в Рівненській області та матеріалах справи №460/9470/20 відсутні будь-які відомості щодо приналежності суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 (у т.ч. магазину) до особи, яка здійснила продаж ( ОСОБА_2 ).

Судом порушено принцип дискреційних повноважень й зібрано відповідні докази, котрі були відсутні під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУ НП в Рівненській області та були відсутні під час винесення відповідного рішення Головним управлінням ДПС у Рівненській області відносно ФОП ОСОБА_1 , адже в матеріалах подання Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУ НП в Рівненській області такі відомості (у т.ч. документи) були відсутні.

За адресою: АДРЕСА_1 знаходиться торговий комплекс площею 502,7 кв.м., де розташовані декілька магазинів (а не один, як це зазначає суд в оскарженому рішенні) й в силу ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (а не позивача, як те зазначено у судовому рішенні).

Таким чином, висновки суду про те, що 27.03.2020 за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 - в магазині ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 здійснено продаж тютюнових виробів ОСОБА_3 , який не досягнув 18 років, що є порушенням вимог ст.15-3 Закону №481/95-ВР, є протиправними та такими, що побудовані виключно на припущеннях та домислах.

З огляду на викладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ГУ ДПС у Рівненській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи позивача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду, яке проводилось в режимі відеоконференції, підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 03.10.2008 ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Види діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

В період з 04.04.2019 по 04.04.2020 ФОП ОСОБА_1 мав право на роздрібну торгівлю тютюновими виробами за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1 , магазин на підставі виданої йому ГУ ДФС у Рівненській області ліцензії №1900696 від 04.04.2019, а в період з 04.04.2020 по 04.04.2021 - на підставі ліцензії № 2000701 від 03.04.2020 (а.с.61, 62).

27.03.2020 о 20 год 00 хв під час розгляду звернення ОСОБА_4 працівники Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУ НП в Рівненській області виявили факт продажу тютюнових виробів, а саме: продавець магазину ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: с.Ситне, Радивилівського району Рівненської області, ОСОБА_2 здійснила продаж сигарет неповнолітній особі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.04.2020 начальник Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУ НП в Рівненській області склав протокол про адміністративне правопорушення АПР18 №489420, в якому зафіксовано, що 27.03.2020 продавець магазину ,,Продуктова кишеня, що за адресою: с.Ситне, Радивилівського району Рівненської області, ОСОБА_2 здійснила продаж сигарет неповнолітній особі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.40 зворотній бік).

21.05.2020 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області винесла постанову №1, якою ОСОБА_2 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП та піддана стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн (а.с.48 зворотній бік).

07.08.2020 на адресу ГУ ДПС у Рівненській області надійшло подання Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУ НП в Рівненській області про усунення причин та умов, що сприяли незаконному продажу тютюнових виробів неповнолітньому вх.№11395/9/17-00 (а.с.39), яким повідомлено, що зазначене вище правопорушення мало місце у закладі роздрібної торгівлі приватного підприємця ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , і стало можливим внаслідок незабезпечення виконання Закону України ,,Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

18.09.2020 за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом і обігом спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у ФОП ОСОБА_1 на підставі матеріалів Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУ НП в Рівненській області посадовою особою ГУ ДПС у Рівненській області встановлено реалізацію тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, що є порушенням вимог ст. 15-3 Закону України ,,Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, у зв`язку з чим прийнято рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. (а.с.49 зворотній бік - 50).

Вважаючи прийняте відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про застосування фінансових санкцій № від 18.09.2020 прийняте ГУ ДПС у Рівненській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством України, а тому відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, визначеним ч.2 ст. 2 КАС України, і як наслідок правові підстави для його скасування у суду відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст. 15-3 Закону України ,,Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального від 19.12.1995 № 481/95-ВР ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років (частина 1).

Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку (частина 4).

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється (частина 5).

Згідно з вимогами статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (частина 1).

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень (абзац 13 частини 2).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що законодавець запровадив безальтернативне застереження у вигляді заборони продажу, зокрема, тютюнових виробів особі, котра не досягла 18 років. При цьому, з метою виконання вимог Закону № 481/95-ВР продавцю надане право вимагати у фізичної особи-громадянина документи про вік, і у разі відсутності таких документів або у разі виявлення факту недосягнення вікового цензу (18 років) - відмовляти у вчиненні правочину купівлі-продажу товару, який передбачений у ч.4 ст. 15-3 цього Закону.

Суд першої інстанції також аргументовано зазначив, що заборона продажу, зокрема, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років та наділення продавця правом отримувати у покупця документи, які підтверджують його вік, спонукає суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію, а відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж, у зв`язку з цим, забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.

Контроль за дотриманням норм цього Закону згідно приписів ч.2 ст. 16 Закону № 481/95-ВР здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до п.5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України ,,Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Наведене свідчить про обґрунтованість доводів суду першої інстанції про те, що крім адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі тютюновими виробами, передбаченої ст. 156 КУпАП, до суб`єктів господарювання, які допустили порушення обмежень, встановлених у ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР, застосовуються також фінансові санкції.

При цьому, визначальним для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності за абз.13 ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР є встановлення факту продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 16.07.2019 у справі №815/968/15, від 19.12.2019 у справі №813/8278/14, від 21.03.2019 у справі №826/25872/15.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції аргументовано врахував обставини, встановлені Постановою №1 від 21.05.2020 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області, якою ОСОБА_2 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП, та піддана стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. Дана постанова набрала законної сили, чинна та нескасована.

Зазначеною постановою встановлено, що 27.03.2020 року біля 20-00 год. в магазині ,,Продуктова кишеня с. Ситне Радивилівського району Рівненської області продавець ОСОБА_2 продала неповнолітньому ОСОБА_3 пачку сигарет, що являється тютюновим виробом.

Також суд першої інстанції врахував письмові пояснення, відібрані працівником поліції 09.04.2021, згідно яких ОСОБА_2 повідомила, що працює продавцем в магазині ,,Продуктова кишеня та 27.03.2020 здійснила продаж сигарет неповнолітньому ОСОБА_3 . При цьому, підтвердила, що була обізнана про вік ОСОБА_3 , однак все одно продала йому цигарки, оскільки він був лише ,,посильним і купував їх для іншої особи (а.с. 44).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності належними та допустимими доказами факту продажу неповнолітньому тютюнових виробів у магазині ,,Продуктова кишеня, в якому на той час здійснював підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 ..

При цьому, апеляційний суд врахував висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені в постанові від 26 січня 2021 року у справі № 819/936/18 ( адміністративне провадження № К/9901/67861/18).

Колегія суддів вважає необхідним також акцентувати увагу на тому, що суд першої інстанції не обмежився дослідженням наведених доказів, а застосовував закріплений у ч.4 ст. 9 КАС України принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, згідно якого суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Так, суд дослідив вирок Радивилівського районного суду від 16.03.2015 у справі №568/1405/14-к, де позивач ФОП ОСОБА_1 мав статус потерпілого та дав покази про те, що він є приватним підприємцем і здійснює торгівельну діяльність в с.Ситне в магазині ,,Продуктова кишеня . Приміщення магазину орендує в Радивилівському РСТ (а.с.107-108).

Постановою Радивилівського районного суду від 25.03.2021 у справі №568/298/21, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та звільнений від адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП, встановлено, що ,,згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 096643 від 05.02.2021, ОСОБА_1 .01.2021 о 14 год.20 хв, будучи власником магазину ,,Продуктова кишеня, що по АДРЕСА_1 , не розмістив у вказаному магазині маркування для дотримання дистанції між клієнтами, чим порушив правила щодо карантину людей пп.14 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року.... В судовому засіданні ОСОБА_1 факт скоєння адміністративного правопорушення підтвердив, вину визнав, дав пояснення (а.с.109).

Відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, суд першої інстанції витребував та дослідив: копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , згідно якого датою народження є ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши усі докази в їх сукупності, дійшов вірних та обґрунтованих висновків щодо правомірності оскарженого рішення відповідача та відсутності правових підстав для його скасування.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність доказів перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 , оскільки сама ОСОБА_2 визнала, що працювала продавцем в магазині ,,Продуктова кишеня та продала тютюнові вироби неповнолітній особі.

Здійснення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності в магазині ,,Продуктова кишеня с.Ситне повністю підтверджене матеріалами справи, жодного доказу на спростування даного факту позивач не надав.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі 460/9470/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 29.10.2021.