Справа № 686/17603/16-а
Суддя: Заворотна О. Л.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/79/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Прядуна Р.В.

представника відповідача Демчук Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

В вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Давидковецької сільської ради, сільського голови Ланкевича О.І. про скасування розпорядження сільського голови, про зобов`язання прийняти на черговій сесії рішення про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобов`язання провести перерахунок населення, в обґрунтування якого вказав, що рішенням № 18 від 26.07.2010 року 28-ї сесії Давидковецької сільської ради 5-го скликання Хмельницького району Хмельницької області позивача затверджено на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу названої ради. Рішенням № 3 від 08.02.2013 року 19-ї чергової сесії Давидковецької сільської ради 6-го скликання було скорочено посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради, яку обіймав позивач. Після скорочення посади рішенням ради №3 від 08.02.2013 року, з підстав вказаних в ч.1 п.1 ст.40 КЗпП позивач незаконно ще був 6 (шість) разів звільненим за скороченням штату з цих же підстав передбачених ч. 1 п.1 ст.40 КЗпП України: 18 березня 2013 року, рядженням № 97-р від 18 травня 2013 року, розпорядженням № 99-р від 20.06.2014 року, розпорядженням № 125-р від 20.08.2014 року, розпорядженням № 77-р від 07.10.2015 року з підстав передбачених ст. 40 п.1 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату або чисельності працівників. Вищевказане звільнення було незаконним тому, що сільський голова ОСОБА_2 і Давидковецька сільська рада грубо порушили Постанову Кабінету Міністрів України від 03.12.1997 р. за №1349 і Додаток №5 до неї від 23.05.2009 р. за №494 про «Типові штати апарату сільських, селищних, рад та їх виконавчих комітетів», де вказано, що посада заступника сільського голови вводиться при чисельності населення на території сільради 2000 (дві тисячі) і більше чоловік. При вирішенні питання про звільнення позивача сільська рада не мала інформації про конкретну чисельність населення менше 2000 чоловік на території села Давидківці. На вимогу позивача провести перевірку чисельності населення в селі Давидківці сільський голова ОСОБА_2 , починаючи з грудня 2012 року жодного разу не провів таку перевірку кількості населення на території сільради, називав надумані і необґрунтовані цифри і ввів в оману депутатів сільради при скороченні посади. В подальшому сільський голова ОСОБА_2 14 липня 2014 року формально видав розпорядження № 48-р про поновлення позивача на роботі і в той же самий день своїм листом № 342 від 14.07.2016 року попередив позивача про наступне звільнення з посади за ст. 40 ч.1 п. 1 КЗпП, після спливу двох місяців, іншої роботи та/або посади не запропонував. До спливу 2-х місячного терміну, розпорядженням № 56-р від 05.08.2016 позивача звільнено з інших підстав, а саме ст. 20, ст. 42 п. 6, 10, ст. 51 п. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», при цьому позивач вказує що звільнення з цих підстав є незаконним, оскільки як вказує ст. 20 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» перевибори сільських рад і голів не є підставою для припинення служби посадовими особами виконавчих органів рад, а тому позивач не міг бути звільненим з цих підстав. Крім цього, відповідачі при звільненні не дотримались вимог п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП, ст. 49-2 КЗпП, оскільки не надали можливості відпрацювати два місяці, не запропонували іншої посади. У зв`язку із звільненням, позивач переживав нервові стреси, психологічні переживання, чим йому спричинена моральна шкоди, яку він оцінює в 100000грн. У зв`язку з чим просить суд скасувати розпорядження № 56-р від 05.08.2016 року, зобов`язати Давидковецьку сільську раді і сільського голову ОСОБА_2 прийняти на черговій сесії рішення про поновлення на посаді заступника сільського голови з питань виконавчого органу Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, стягнути з відповідачів середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду в розмірі 100000грн., зобов`язати Давидковецьку сільську раду та сільського голову села Давидківці Хмельницького району Хмельницької області Ланкевича в 15-ти денний термін створити комісію та провести перерахунок населення, що проживає на території Давидковецької сільської ради відповідно до вимоги Хмельницької районної ради, вказаної в листі вих.№ 127/01-07 від 16.06.2014 року.

Ухвалою суду від 06 вересня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Давидковецької сільської ради та ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2016 задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі, справа передана для повторного авторозполіду.

Ухвалою суду від 07 березня 2017 задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі, справа передана для повторного авторозподілу.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2017 року за клопотанням представника позивача задоволено клопотання про призначення судового-бухгалтерської експертизи.

06 березня 2019 року на адресу суду надійшов висновок судового-економічної експертизи.

Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року по справі призначено додаткову судово-економічну експертизу.

04 січня 2021 року на адресу суду надійшов висновок судово-економічної експертизи.

Ухвалою суду від 18 січня 2021 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01 лютого 2021 задоволено заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючого у справі, а справу передано для повторного авто розподілу.

Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

09 березня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог, а саме:

-визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 56-р від 05 серпня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області з 06 серпня 2016 року;

-стягнути з Хмельницької міської ради як правонаступника Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 565370,22грн. в якості компенсації середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яз яких :

11243,77грн. за період з 19.05.2013 по 30.04.2015

36476,00грн. за період з 21.06.2014 по 27.07.2015

25160,43грн. за період з 08.10.2015 по 13.07.2016

92356,47грн. за період з 06.08.2016 по 10.01.2018

400133,70грн. за період з 11.01.2018 по 30.03.2021;

- стягнути Хмельницької міської ради як правонаступника Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок незаконного звільнення, у загальній сумі 100 000грн.

Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_2 сільського голови Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року замінено відповідача Давидковецьку сільську раду Хмельницького району Хмельницької області на правонаступника Хмельницьку міську раду.

20 квітня 2021 відповідачем Хмельницькою міською радою подано відзив по справі № 686/17603/16-а, в якому зазначено, що правомірність рішення №3 дев`ятнадцятої чергової сесії Давидковецької сільської ради шостого скликання від 08 лютого 2013 року «Про внесення змін до штатного розпису сільської ради, зняття з посади заступника сільського голови ОСОБА_1 , та скорочення посади заступника сільського голови Давидковецької сільської ради» була предметом дослідження в судовій справі № 686/898/13, за результатами розгляду якої суд прийшов до висновку, що рішенням дев`ятнадцятої чергової сесії Давидковецької сільської ради шостого скликання № 3 від 08 лютого 2013 року "Про внесення змін до штатного розпису сільської ради, зняття з посади заступника сільського голови ОСОБА_1 , та скорочення посади заступника сільського голови Давидковецької сільської ради», винесене правомірно з дотриманням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Постанови Кабінету Міністрів України №494 від 23 травня 2009 року «Про типові штати апарату сільських, селищних рад та їх виконавчих комітетів», а тому підстав для його скасування немає.

Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року по справі №686/898/13 скасовано розпорядження сільського голови №97-р від 18.05.2013 р., яким було звільнено ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на посаді з 18.05 2013. Також було зобов`язано Давидковецьку сільську раду нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток під час вимушеного прогулу.

Згідно розпорядження сільського голови № 75-р від 5.05.2014 року ОСОБА_1 поновлено на роботі.

Постановою заступника начальника РВ ДВС ХМСРУЮ від 8.08.2014 року, було відкрито виконавче провадження ВП № 44343039 за виконавчим листом № 686/898/13-а від 4.08.2014 року про зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Давидковецькою сільською радою проведено розрахунок на виконання постанови суду, згідно якого заробітна плата до виплати склала 45762,90 грн., яку виплачено позивачу 19.09.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 59 від 19.09.2014.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2014 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 686/898/13-а, виданого 04.08.2014 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом про зобов`язання Давидковецької сільської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу закінчено в зв`язку з виконанням в повному обсязі. В даній постанові зазначено, що розрахунок сільської ради був предметом перевірки прокуратури Хмельницького району, якою виявлено недоплату, після чого недоплачена сума 5591,01 грн. також була виплачена позивачем відповідачу.

Дана обставина підтверджена в рамках розгляду справи 686/5544/16-ц.

Не погоджуючись із розпорядження № 56-р від 05.08 2016 року «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради ОСОБА_1 », яке є предметом оскарження в даній справі, в позовній заяві позивач вказує, що на його думку дане розпорядження прийнято з порушенням закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та п.1 ст.40 та ст. 49-2 КЗпП України.

Не погоджуючись із вказаним представник вказала, що відповідно до протоколу першої сесії Давидковецької сільської ради 7-го скликання від 09.11.2015 року, було заслухано голову сільської виборчої комісії, яка проінформувала про підсумки виборів сільського, селищного, міського голови, а також повідомила про обрання сільським головою ОСОБА_2 та депутатів Давидковецької сільської ради.

Також на першій сесії Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області 7-го скликання було прийнято рішення №3 від 09.11.2015 р. «Про утворення виконавчого комітету», до складу якого не був включений позивач.

Таким чином, повноваження попереднього складу виконавчого комітету Давидковецької сільської ради 6-го скликання були припинені у зв`язку з утворенням та затвердженням нового складу виконавчого комітету Давидковецької сільської ради 7-го скликання, відповідно до вимог ст. ст.26, 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

На підставі наведеного, повноваження та служба позивача в органах місцевого самоврядування припинилися в силу вимог ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки строк повноважень виконавчого комітету до складу, якого входив позивач закінчились у зв`язку з тим, що рішенням №3 від 09.11.2015 р. «Про утворення виконавчого комітету» був сформований новий склад виконавчого комітету .

Отже, не входження позивача до нового персонального складу виконавчого комітету, затвердженого рішенням №3 від 09.11.2015 р. Давидковецькою сільською радою сьомого скликання «Про утворення виконавчого комітету», є підставою для його звільнення із займаної посади в силу вимог закону.

Таким чином, розпорядження сільського голови прийнято з дотриманням норм чинного законодавства. Посилання позивача на статті Кодексу законів про працю в даному випадку є не доречними так як є спеціальні норми закону, які регламентують порядок припинення повноважень осіб , які перебувають на виборних посадах. Тобто, до спірних правовідносин у цьому випадку норми Кодексу Законів про працю не застосовуються, оскільки в цьому випадку застосовуються норми спеціального Закону № 280/97-ВР і № 2493-III.

Враховуючи зазначені норми, та те, що в листопаді 2015 року відбулися чергові вибори, внаслідок яких була сформована нова сільська рада, та те, що посада заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради є виборною та те, що строк повноважень виконавчого комітету Давидковецької сільської ради 6-го скликання, до складу якого входив позивач закінчився та рішенням Давидковецької сільської ради №3 від 09.11.2015 р. сформовано новий склад виконавчого комітету Давидковецької сільської ради 7-го скликання правових підстав для поновлення позивача на роботі не має, це є похідна вимога від вимоги щодо скасування розпорядження сільського голови №56-3 від 05 серпня 2016 р., яким було звільнено з посади. А від так при відсутності підстав для скасування розпорядження про звільнення позивача відсутні правові підстави для поновлення позивача на виборній посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

20 квітня 2021 представником позивача подана заяву про застосування строку позовної давності, оскільки вимоги щодо стягнення середнього заробітку за період з 19.05.2013 по 30.04.2015 була предметом розгляду справи № 686/898/13 11243,77грн. Постановою заступника начальника РВ ДВС ХМСРУЮ від 8.08.2014 року, було відкрито виконавче провадження ВП № 44343039 за виконавчим листом № 686/898/13-а від 4.08.2014 року про зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Давидковецькою сільською радою проведено розрахунок на виконання постанови суду, згідно якого заробітна плата до виплати склала 45762,90 грн., яку виплачено позивачу 19.09.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 59 від 19.09.2014.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2014 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 686/898/13-а, виданого 04.08.2014 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом про зобов`язання Давидковецької сільської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу закінчено в зв`язку з виконанням в повному обсязі. В даній постанові зазначено, що розрахунок сільської ради був предметом перевірки прокуратури Хмельницького району, якою виявлено недоплату, після чого недоплачена сума 5591,01 грн. також була виплачена позивачем відповідачу, отже до позовних вимог щодо стягнення 11243,77грн. за період з 19.05.2013 по 30.04.2015 пропущено строк звернення до суду.

Сума заборгованості за період з 19.05.2013 по 30.04.2015 була предметом розгляду справи № 686/15185/14. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 31.03.2017 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №686/15185/14 було закінчено, а отже до позовних вимог щодо стягнення 36476,00грн. за період з 21.06.2014 по 27.07.2015 пропущено строк звернення до суду.

Сума заборгованості по заробітній платі за період з 08.10.2015 по 13.07.2016 була предметом розгляду справи № 686/22410/15-а, при примусовому виконанні виконавчого листа винесена постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», а отже до позовних вимог щодо стягнення з 25160,43грн. за період з 08.10.2015 по 13.07.2016 пропущено строк позовної давності.

09 червня 2021 року представник позивача подав заперечення щодо застосування строку позовної давності, вказавши що вказані вимоги про оплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду є спором про оплату праці, а тому до них не застосовується позовна давність в силу ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Ухвалою суду від 09 липня 2021 року підготовче провадження у справі закінчено та призначено справу до судового розгляду на суті на 15 вересня 2021 року.

18 жовтня 2021 року ухвалено рішення по суті спору.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, уточненні до позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Рішенням першої сесії Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області шостого скликаним №5 від 19.11.2010 р. «Про утворення виконавчого комітету Давидковецької сільської ради» було утворено виконавчий комітет Давидковецької сільської ради в кількості 9 чоловік та введено до складу виконкому ОСОБА_1 , як заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради.

З метою визначення умов оплати праці позивача ОСОБА_1 прийнято рішення №18 від 21 вересня 2012 року шістнадцятої чергової сесії Давидковецької сільської ради шостого скликання «Про виплату премій, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреб, допомоги на оздоровлення, відряджень та інших надбавок, про надання відпустки заступнику сільського голови ОСОБА_1 »

Рішенням №3 дев`ятнадцятої чергової сесії Давидковецької сільської ради шостого скликання від 08 лютого 2013 року «Про внесення змін до штатного розпису сільської ради, зняття з посади заступника сільського голови ОСОБА_1 , та скорочення посади заступника сільського голови Давидковецької сільської ради» внесено зміни до штатного розпису Давидковецької сільської ради та скорочено посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради Давидковецької сільської ради.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.04.2014 року (справа № 686/898/13) встановлено, що на посаду заступника сільського голови ОСОБА_1 було обрано відповідно до статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №494 від 23.05.2009 «Про типові штати апарату сільських, селищних рад та їх виконавчих комітетів», в силу положень яких, посада заступника сільського голови вводиться тоді, коли чисельність населення на території сільської ради становить більше 2000 чоловік, у зв`язку з чим рішення дев`ятнадцятої чергової сесії Давидковецької сільської ради шостого скликання № 3 від 08 лютого 2013 року "Про внесення змін до штатного розпису сільської ради, зняття з посади заступника сільського голови ОСОБА_1 , та скорочення посади заступника сільського голови Давидковецької сільської ради", винесене правомірно з дотриманням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Постанови Кабінету Міністрів України №494 від 23 травня 2009 року «Про типові штати апарату сільських, селищних рад та їх виконавчих комітетів», а тому підстав для його скасування немає.

Розпорядженням сільського голови №97-р від 18 травня 2013 р. «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради» ОСОБА_1 звільнено з вказаної посади відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року по справі №686/898/13 скасовано розпорядження сільського голови №97-р від 18.05.2013 р., яким було звільнено ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на посаді з 18.05 2013. Також було зобов`язано Давидковецьку сільську раду нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток під час вимушеного прогулу.

Згідно розпорядження сільського голови № 75-р від 5.05.2014 року ОСОБА_1 поновлено на роботі.

Постановою заступника начальника РВ ДВС ХМСРУЮ від 8.08.2014 року, було відкрито виконавче провадження ВП № 44343039 за виконавчим листом № 686/898/13-а від 4.08.2014 року про зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Давидковецькою сільською радою проведено розрахунок на виконання постанови суду, згідно якого заробітна плата до виплати склала 45762,90 грн., яку виплачено позивачу 19.09.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 59 від 19.09.2014.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2014 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 686/898/13-а, виданого 04.08.2014 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом про зобов`язання Давидковецької сільської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу закінчено в зв`язку з виконанням в повному обсязі. В даній постанові зазначено, що розрахунок сільської ради був предметом перевірки прокуратури Хмельницького району, якою виявлено недоплату, після чого недоплачена сума 5591,01 грн. також була виплачена позивачем відповідачу.

Розпорядженням сільського голови №99-р від 20 червня 2014 року «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради ОСОБА_1 » позивача було звільнено з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Розпорядженням сільського голови №125 від 20 серпня 2014 року «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради ОСОБА_1 » ОСОБА_1 звільнено з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради за ст. 40 КЗпП України, про що внесено запис за №27 до трудової книжки ОСОБА_1 .

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2015 року по справі №686/15185/14-а скасовано розпорядження сільського голови села Давидківці №99-р від 20 червня 2014 року та розпорядження №125-р від 20 серпня 2014 про звільнення ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_3 на посаді заступника сільського голови з питань виконавчого органу Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області з 20 червня 2014 року. Суд зобов`язав Давидковецьку сільську раду Хмельницького району нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення його на посаді.

Розпорядженням сільського голови №57-р від 28.07.2015 р. ОСОБА_1 поновлено на роботі, про що внесено запис за №28 до трудової книжки ОСОБА_1 .

В подальшому розпорядженням сільського голови №77-р від 07 жовтня 2015 р. «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради ОСОБА_1 » ОСОБА_1 звільнено з вказаної посади відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України (скорочення штатів або чисельності працівників).

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 4 квітня 2016 р. справи № 686/22410/15-а було скасовано Давидковедького сільського голови Хмельницького району №77-р від 7 жовтня 2015 р. про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та поновлено на роботі на займану посаду. Зобов`язано Давидковецьку сільську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Розпорядженням сільського голови № 48-р від 14 липня 2016 року «Про виконання ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.07, 2016 р. по справі № 686/ 22410/ 15-а про залишення без змін постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 квітня 2016 р. про скасування розпорядження Давидковедького сільського голови № 77-р від 07.10. 2015 р. «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_1 та поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органи ради» поновлено позивача на посаді з 14 липня 2016 року.

Листом № 342 від 14.07.2016 року сільський голова ОСОБА_2 попередив позивача про наступне звільнення з посади за ст. 40 ч.1 п. 1 КЗпП, після спливу двох місяців, іншої роботи та/або посади не запропонував.

Розпорядження № 56-р від 05.08.2016 року «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради ОСОБА_1 », на підставі ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ст. 42, ст.10, п. 1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В позовній заяві позивач вказує, що на його думку дане розпорядження прийнято з порушенням Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» Закону України «Про місцеве самоврядування», які в даному випадку не підлягали застосуванню, а підлягали застосуванню п.1 ст.40 та ст. 49-2 КЗпП України.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування врегульовано Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

За приписами ст. 3 Закону № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є:

- виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах;

- виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;

- посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, старости здійснюється шляхом затвердження відповідною радою (абз. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

Пунктом 3 ч. 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що питання утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу: внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

В свою чергу, повноваження сільського, селищного, міського голови щодо внесення на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради визначені підпунктом 5 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Положеннями ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено засади створення та функціонування виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради. Отже, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною, радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Судом встановлено, що рішенням № 18 від 26.07.2010 року 28-ї сесії Давидковецької сільської ради 5-го скликання Хмельницького району Хмельницької області на посаду заступника сільського голови ОСОБА_1 було обрано відповідно до статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №494 від 23.05.2009 «Про типові штати апарату сільських, селищних рад та їх виконавчих комітетів».

Відповідно до протоколу першої сесії Давидковецької сільської ради 7-го скликання від 09.11.2015 року, було заслухано голову сільської виборчої комісії, яка проінформувала про підсумки виборів сільського, селищного, міського голови, а також повідомила про обрання сільським головою ОСОБА_2 та депутатів Давидковецької сільської ради.

Також на першій сесії Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області 7-го скликання було прийнято рішення №3 від 09.11.2015 р. «Про утворення виконавчого комітету», до складу якого не був включений позивач.

Таким чином, повноваження попереднього складу виконавчого комітету Давидковецької сільської ради 6-го скликання були припинені у зв`язку з утворенням та затвердженням нового складу виконавчого комітету Давидковецької сільської ради 7-го скликання, відповідно до вимог ст.ст. 26, 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Отже, не входження позивача до нового персонального складу виконавчого комітету, затвердженого рішенням Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 09 листопада 2015 року є підставою для його звільнення із займаної посади в силу вимог закону.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року справа № 191/222/16-а, постанові від 13 листопада 2019 справа № 420/6851/18.

Посилання ОСОБА_1 у своєму позові на правила частини 3 статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", за змістом якої перевибори міського, сільського голови, зміна керівників органів місцевого самоврядування не є підставою для припинення служби посадовими особами виконавчих органів рад, їх секретарів, крім працівників патронатної служби, як на підтвердження протиправного припинення служби заступника сільського голови, помилкове, оскільки таке припинення пов`язане не з перевиборами сільського голови, а у зв`язку з тим, що строк повноважень ради, яка його затвердила на виборній посаді, закінчився.

Щодо застосування до спірних правовідносин ст. 40, 49-2 КЗпП то слід зазначити наступне.

Статтею 7 КЗпП України встановлені особливості регулювання праці деяких категорій працівників. Даною нормою визначено, що додаткові (крім передбачених у статтях 37 і 41 цього Кодексу) підстави для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов встановлюються законодавством.

Як встановлено в судовому засіданні заступник сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_1 належав до посадової особи місцевого самоврядування, а відповідно до змісту статті 3, частини 1 статті 10 Закону «Про службу в органах місцевого самоврядування» така посада є виборною, оскільки особа на неї затверджується радою.

Відповідно до статті 141 Конституції України до складу сільської, селищної, міської, районної, обласної ради входять депутати, які обираються жителями села, селища, міста, району, області на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Строк повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, депутати якої обрані на чергових виборах, становить п`ять років. Припинення повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради має наслідком припинення повноважень депутатів відповідної ради. Оскільки, строк повноважень ради визначений і обмежений в часі законодавчо, то і повноваження виконавчого органу місцевого самоврядування та виборних посад місцевого самоврядування обмежені цим строком.

Щодо посилання позивача та його представника на протокол восьмої позачергової сесії Давидковецької сільської рад 7-го скликання від 05 серпня 2016 року, то в протоколі зазначено, що посада заступника сільського голови скорочена, а виконком 6-го скликання припинив свої повноваження і дане питання розгляду не підлягає.

Таким чином, до спірних правовідносин норми КЗпП, що встановлюють підстави для звільнення особи з ініціативи власника не підлягають застосуванню, в цьому випадку застосуванню підлягають саме норми спеціального законодавства, якими є Закони № 280/97-ВР і № 2493-III (постанова Верховного Суді від 19 вересня 2018 року справа № 191/222/16-а).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 05.03.2019 № 6760/17-26/770-772/19/26 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.08.2016 по 10.01.2018 складає 92356,47грн., а за період з 11.01.2018 по 30.03.2021 складає 400133,70грн.

Проте, оскільки відсутні підстави для скасування розпорядження про звільнення позивача та поновлення на роботі, відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за незаконне звільнення, які є похідними вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 КЗпП в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 05.03.2019 № 6760/17-26/770-772/19/26 експертом встановлено заборгованість з виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 19.05.2013 по 30.04.2015 в розмірі 11243,77грн.; за період з 21.06.2014 по 27.07.2015 в розмірі 36476,00грн.; за період з 08.10.2015 по 13.07.2016 в розмірі 25160,43грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 КАС України жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Щодо стягнення заборгованості за період з 19.05.2013 по 30.04.2015 в розмірі 11243,77грн., то вказаний період та сума були предметом розгляду справи № 686/898/13.

Щодо стягнення заборгованості за період з 21.06.2014 по 27.07.2015 в розмірі 36476,00грн., то вказаний період та сума були предметом розгляду справи № 686/15185/14. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 31.03.2017 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №686/15185/14 було закінчено, у зв`язку із повним виконанням рішення суду.

Сума заборгованості по заробітній платі за період з 08.10.2015 по 13.07.2016 в розмірі 25160,43грн. була предметом розгляду справи № 686/22410/15-а, при примусовому виконанні виконавчого листа винесена постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині першій статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.

Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Оскільки відсутні підстави для задоволення підстав для скасування розпорядження та поновлення на роботі відсутні підстави для задоволення похідних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

По справі наявні судові витрати : судовий збір сплачений позивачем в сумі 551,20 грн. та витрати по оплаті експертизи в сумі 8500грн.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати у зв`язку із відмовою в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст. 40, 49-2, 233 КЗпП України, суд -

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: Хмельницька міська рада, , 29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3.

Дата складання повного тексту рішення : 25.10.2021.

Суддя: