Справа № 160/9836/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 жовтня 2021 року Справа 160/9836/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла подана та підписана через систему "Електронний суд" в інтересах ОСОБА_1 її представником Акерман Олегом Матвійовичем позовна заява до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 року із застосуванням всіх підвищень, надбавок та доплат відповідно до пенсійного законодавства України та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк» з врахуванням раніше виплачених сум.

Позовна заява обґрунтована протиправними діями відповідача відносно позивача щодо не поновлення пенсії за віком та здійснення перерахунку.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/9836/21 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року вказана позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

20 жовтня 2021 року представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з посиланням на ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України та постанову Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зважає на таке.

Особливості строку звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якою передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

При цьому, стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV передбачає застосування національними судами Конвенції та практики Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відтак, право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції, оскільки особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається Європейським судом з прав людини не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту "законних очікувань" та принцип правової визначеності, що є невід`ємними елементами принципу верховенства права.

Так, у справі "Суханов та Ільченко проти України" (заява №68385/10 та №71378/10) Європейський суд з прав людини зазначає, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути у тому числі «легітимні очікування» та «майнові права» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява №12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).

Відтак, у особи при призначенні пенсії наявні "законні сподівання", оскільки пенсійні виплати підпадають під дію статті 1 Першого протоколу при умові наявного "чіткого і недвозначного" закону, який гарантує право на отримання пенсії у визначеному розмірі та у встановлені строки.

При цьому, слід врахувати, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Водночас, у постанові від 20 травня 2020 року у справі №815/1226/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо строку звернення до адміністративного суду не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку поновленням виплати раніше призначених (нарахованих) пенсій громадянам України, які проживають за її межами.

Отже, право на пенсію гарантується державою, є довічним та не може бути обмеженим неправомірними діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19 не відступила від висновків, викладених, зокрема у постанові від 20 травня 2020 року у справі №815/1226/18 Великої Палати Верховного Суду.

Відтак, за наведених обставин, в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити, оскільки строк звернення до суду у цій категорії спорів не застосовується.

Керуючись статтями 122, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії- відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Боженко