Справа № 500/7418/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

Справа № 500/7418/21

01 листопада 2021 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Дерех Н.В. розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Агро-Продукт" про забезпечення адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Агро-Продукт" до Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерсва юстиції України (м.Івано-Франківськ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2021 до Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Приватне акціонерне товариство "Агро-Продукт" з адміністративним позовом до Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерсва юстиції України (м.Івано-Франківськ) , в якому просило визнати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.05.2019 ВП №59060079 про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню, визнати дії старшого державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо відкриття виконавчого провадження ВП №67044325 неправомірними, визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) від 05.10.2021 ВП №67044325 про відкриття виконавчого провадження.

Станом на 01.11.2021 провадження у даній справі не відкрито.

Разом з позовною заявою представник Приватного акціонерного товариства "Агро-Продукт" подав заяву про забезпечення позову шляхом: зупинення стягнення на підставі постанови Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.05.2019 №59060079 про стягнення виконавчого збору, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі, зупинення дії постанови старшого державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 05.10.2021 ВП №67044325 про відкриття виконавчого провадження, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Вказана заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до стягнення грошових коштів, а також до опису та арешту належного позивачу майна (для примусового стягнення заборгованості, яка визначена виконавчим документом), проведення його оцінки та передачі майна на реалізацію з прилюдних торгів. Вказані дії виконавця, на думку заявника, приведуть до неможливості виконання судового рішення або значно ускладнить виконання такого судового рішення (майно, що належить позивачу може бути реалізоване іншим особам). Тобто існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній справі, що підтверджується доданими до заяви документами. Просить врахувати, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 у справі №921/730/13-г/3 оскаржується в апеляційному порядку, а отже не набрало законної сили суду, тому відкриття виконавчого провадження по стягненню виконавчого збору, який обрахований у розмірі 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню за рішенням суду, яке не набрало законної сили, є передчасним та суперечить нормам чинного законодавства. Заявник вважає, що враховуючи те, що позивачем подано позов про визнання постанови (виконавчого документу) від 08.05.2019 №59060079 про стягнення виконавчого збору, такою, що не підлягає виконанню, то співмірним до вимог видом забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку (п.5 ч.1 ст.151 КАС України). Вказані способи забезпечення адміністративного позову, на думку заявника, відповідають його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог. Крім цього, щодо співмірності та адекватності заходів забезпечення позову при вирішенні спору про визнання виконавчого документу, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, таким, що не підлягає виконанню, на переконання заявника, слід врахувати висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 06 квітня 2020 року у справі № 203/1491/19, а саме: «Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 10044, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М. 19 листопада 2016 року, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Так, заява про забезпечення позову, відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути подану заяву про забезпечення позову в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом приписів частин четвертої, п`ятої, шостої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У пункті 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" зазначається, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Також, згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Суд зазначає, що необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. При цьому заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою та надати докази на підтвердження існування обставин, що є підставою для вжиття заходів забезпечення позову, а не припущень щодо можливих порушень прав позивача чи завдання йому матеріальних збитків.

Натомість, суд вважає, що заявником не надано доказів того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, тобто не доведено наявності підстав, передбачених частиною другою статті 150 КАС України, які є обов`язковими для постановляння ухвали про забезпечення позову.

Разом з тим, на думку суду, питання правомірності постанов державного виконавця від 08.05.2019 ВП №59060079, від 05.10.2021 ВП №67044325 можливе лише в ході з`ясування усіх фактичних обставин справи при розгляді її по суті, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, у зв`язку із чим вирішення такого питання є фактично вирішенням спору по суті, що є неприпустимим при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З наведеного мотиву, вирішуючи подану заяву, суд не приймає до уваги доводи заявника стосовно того, що заходи забезпечення позову, зазначені в заяві, спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Суд додатково зазначає, що статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання, на думку суду, відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Тобто, на переконання суду, при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови чи зупинення дії постанови державного виконавця, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

То ж, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Таким чином, враховуючи наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви представника Приватного акціонерного товариства "Агро-Продукт" про забезпечення адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.150-154, 156, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Агро-Продукт" про забезпечення адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Агро-Продукт" до Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерсва юстиції України (м.Івано-Франківськ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.11.2021.

Суддя Дерех Н.В.