Справа № 440/1172/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/1172/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Полтавської міської ради , Полтавської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Полтавської міської ради , Полтавської міської ради про

- визнання незаконною бездіяльності Полтавської міської ради щодо незабезпечення ОСОБА_1 , як інваліда війни 2-ї групи, однокімнатною квартирою протягом двох років з дня взяття на квартирний облік згідно пункту 18 частини першої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- визнання незаконною бездіяльності Виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо незабезпечення ОСОБА_1 , як інваліда війни 2-ї групи, однокімнатною квартирою протягом двох років з дня взяття на квартирний облік згідно пункту 18 частини першої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- визнання протиправною бездіяльності Полтавської міської ради щодо не вжиття заходів, направлених на незабезпечення ОСОБА_1 , як інваліда війни 2-ї групи, однокімнатною квартирою протягом двох років з дня взяття на квартирний облік згідно пункту 18 частини першої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо не вжиття заходів, направлених на незабезпечення ОСОБА_1 , як інваліда війни 2-ї групи, однокімнатною квартирою протягом двох років з дня взяття на квартирний облік згідно пункту 18 частини першої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Позивач вважаючи порушеним своє право на отримання житла, звернувся до адміністративного суду з цим позовом у даній справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року відмовлено у відкриті провадження по справі.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року скасовано, справу направлено на розгляд до суду першої інстанції.

11 травня 2021 року ця справа направлена Другим апеляційним адміністративним судом до Полтавського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття провадження по справі та надійшла до суду 01 червня 2021 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою суду від 07 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 КАС України.

16 червня 2021 року позивач виконав вимоги вказаної ухвали суду, чим усунув недоліки позовної заяви.

22 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13 липня 2021 року до суду від Виконавчого комітету Полтавської міської ради надійшов відзив, в якому представник відповідача наголосив на правомірності дій Виконавчого комітету Полтавської міської ради. Вказує, що питання забезпечення житлом осіб з інвалідністю внаслідок війни та прирівняних до них осіб не належить до питань місцевого значення, вказане питання належить до виключної компетенції міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, на які покладається обов`язок щодо передачі відповідної житлової площі у розпорядження місцевих рад. Зазначає, що попереду позивача у пільгових списках на отримання житла перебувають особи, які раніше взяті на квартирний облік і користуються рівними між собою правами. Вказує, що забезпечення житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю, з урахуванням часу взяття на облік, та у порядку, передбаченому законодавством. Іншого порядку, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень діючим законодавством не встановлено.

Справу розглянуто судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Так, ОСОБА_1 , згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим Управлінням соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтави ради є особою з інвалідністю другої групи та має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни /а.с.65/.

Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради №78 від 05.05.2016 ОСОБА_1 , взято на квартирний облік при Виконавчому комітеті Полтавської міської ради складом сім`ї 1 особа /а.с.108/. Відповідно до п/п 2 п.32 Правил перебуває у загальній черзі з 10.03.2010 року, та включені до списків учасників бойових дій, учасників війни, де значиться під №101 та поліцейських, де значиться під №127. У список осіб з інвалідністю війни включений 03.11.2016, де станом на 14.08.2020 значився під №58, про що вказано в листі Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 14.08.2020 №ф041-11/5871-299 /а.с.67/.

Вважаючи бездіяльність Полтавського міської ради та Виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо незабезпечення його, як інваліда війни 2-ї групи однокімнатною квартирою, протягом двох років з дня взяття на квартирний облік позивач, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Умови та порядок отримання позачергового житла ветеранами та інвалідами війни визначені нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також ЖК Української РСР.

Частиною першою ст. 9 статті 31 ЖК Української РСР (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до статті 31 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Частиною першою статті 46 ЖК Української PCP визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою, зокрема, до таких віднесено осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями поза черговиків.

Відповідно до частини третьої статті 46 ЖК Української PCP громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Вказане право на отримання житла поза чергою особами з числа учасників бойових дій також закріплено у пункті 14 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 18 частини першої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги, зокрема, позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

З аналізу наведеного слід дійти висновку, що приписи Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" закріплюють право, в тому числі й позивача на пільгу щодо отримання жилої площі, однак сам закон не передбачає ані конкретного територіального органу, який цю пільгу забезпечує, ані механізму її забезпечення. Наведена норма закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатися до норм іншого нормативного акта іншої галузі права, тобто вказана норма є бланкетною.

Реалізація ж норми, відповідно положень вже наведеної статті 31 ЖК Української РСР відбувається в порядку, визначеному ЖК Української РСР, який по-перше, є спеціальним актом законодавства в частині щодо реалізації наданих Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" пільг, а по-друге вищим за ієрархічністю (кодифікований закон є вищим за не кодифікований), а тому, за загальним правилом застосуванню при вирішенні питання щодо реалізації наявного в позивача права підлягають норми ЖК Української РСР.

Згідно ч.2 ст.9 ЖК Української РСР, забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким порядком в даному конкретному випадку є Правила обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів № 470 від 11 грудня 1984 року, відповідно до пункту 23 яких громадяни, взяті на квартирний облік, вносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. З числа вказаних громадян складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Відповідно до підпункту 1 пункту 39 зазначених Правил жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, маючих право першочергового отримання цих приміщень. Підпунктом 3 пункту 38 Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Отже, забезпечення житлом таких осіб можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством.

Іншого порядку, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень діючим законодавством не встановлено.

Подібні висновки викладені у Постановах Верховного суду від 03 червня 2021 року в справі №522/6826/19, від 20 травня 2021 року в справі № 522/11029/19, від 30 січня 2020 року в справі № 335/3599/18, від 24 лютого 2020 року в справі № 725/3605/19, від 03 квітня 2020 року в справі № 344/8248/17-ц, від 22 травня 2020 року в справі № 522/16805/17, від 28 січня 2021 року в справі № 328/1568/19.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно п. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач як інвалід 2 групи знаходиться на обліку при Виконавчому комітеті Полтавської ї міської ради з 05.05.2016 у черзі на позачергове отримання житла за № 101 та має право на отримання такого житла у встановленому порядку, однак за умови надходження його черги у відповідному обліку та не може отримати житло раніше осіб, які перебувають перед ним у черзі.

Також суд зазначає, що позивачем не надано доказів наявності в нього переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у списку стоять перед ним. Позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги на отримання житла.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач не може отримати житло позачергово, порушивши права інших осіб, які перебувають на обліку на позачергове отримання житла та мають рівні права з позивачем на отримання житла у позачерговому порядку, відтак суд не вбачає підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул.Соборності, 36, м.Полтава, 36014, код ЄРДПОУ 05384689) Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м.Полтава, 36014, код ЄРДПОУ 13967034) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко