Справа № 176/1759/21
Суддя: Кучма В. В.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №176/1759/21
провадження №2-а/176/18/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

за участю секретаря судових засідань Петренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови серії БАА № 591287 від 10.09.2021 року по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області та просить постановити судове рішення яким скасувати постанову від 10.09.2021 року серії БАА № 591287 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 10.09.2021 року о 07 год. 00 хв. керуючи автомобілем Infiniti Fx35 н/з НОМЕР_1 по трасі М-04 152 км. Криничанського району його було зупинено інспектором Тесля А.О. який повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, а саме пере6вищив швидкість на 24 км. Як доказ вчинення ним правопорушення інспектор надав відео на якому видно, що інспектор здійснював вимірювання швидкості з рук приладом Трукам 0008358 тримаючи його в руках, тим самим порушив ст. 40 Закону України "Про національну поліцію". Після чого він надав інспектору документи та ввімкнув відеозапис їхньої розмови на свій телефон. В подальшому даний інспектор не ознайомивши його з права передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України виніс оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому просив позов задовольнити, а вищезазначену постанову скасувати.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.09.2021 року відкрите провадження з викликом сторін, що відповідає вимогам ст. 286 КАС України. Відповідачу було надано строк, на подачу відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі.

Відповідач, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області належним чином повідомлене про день, час та місце розгляду справи в судове засідання свого повноважного представника не направило, про поважність причин його неявки суд не повідомило, відзив на позов не подано.

Вивчивши письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обґрунтування та спростування заявлених позовних вимог,судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно постанови серії БАА № 591287 від 10.09.2021 року вбачається та підтверджується, що 10.09.2021 року о 07 год. 00 хв. в Дніпропетровській області Криничанський район траса М-04 152 км. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем INFINITI FX35 д.н.з. НОМЕР_1 порушив встановлені обмеження руху більш ніж на 20 км/год., а саме на 24 км/год. рухався зі швидкістю 74 км/год. чим порушив п.п.12.4 ПДР Трукам 0008358. На підставі справжньої постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. (а.с. 6).

Отже, штраф постановою серії БАА № 591287 від 10.09.2021 року накладено правомочним органом, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати такі правопорушення, у межах встановленого строку та в межах санкції статті КУпАП.

Вирішуючи спірне питання щодо обгунтованості та законності даної постанови, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняти вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України

Згідно ст. 7 КАСУ, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією та законами України. А відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожен має право звернутись за захистом прав, які вважає порушеними, у судовому порядку.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що ніхто не може бути підданий заходу стягнення у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

У відповідності зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Після з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд не вбачає у діях позивача наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Суд зазначає, що постанову серії БАА № 591287 від 10.09.2021 року відносно ОСОБА_1 винесено з порушенням за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як витікає із відтвореного в судовому засіданні DVD-R диску, долученого позивачем до матеріалів справи, на ньому мається 3 файли із відеозаписом подій, що мали місце 10.09.2021 року. З даного запису вбачається, що неподалік від поста працівників поліції на автошляху перебуває транспортний засіб сірого кольору. В процесі розмови працівник поліції повідомив громадянину ОСОБА_1 , що останній здійснив порушення обмеження швидкості руху транспортного засобу більш як на двадцять кілометрів на годину. При цьому на запитання яким чином здійснювалась фіксація даного правопорушення працівник поліції зауважив, що фіксація здійснювалась на спеціальний технічний засіб Трукам з рук, на питання громадянина ОСОБА_1 щодо можливої похибки даного приладу оскільки він не був встановлений стаціонарно, представник поліції повідомив, що можливі похибки під час фіксації даного приладу вже були враховані під час створення цього засобу. Крім того представник поліції підтвердив, що з правами та обов`язками під час розгляду матеріалів громадянина ОСОБА_1 не ознайомлював, зокрема зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП

Разом з тим, дана постанова була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши складену постанову серії БАА № 591287 від 10.09.2021 року та матеріали справи, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відеофіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених інспектором обставин, в постанові не міститься.

Крім того відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача та чи взагалі він використовувався.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону "Про Національну поліцію" при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону "Про Національну поліцію.

Із відтвореного в судовому засіданні відеофайлу наданого позивачем вбачається, що поліцейський під час спілкування з останнім підтвердив, що фіксацію руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в момент вчинення діяння було здійснено приладом Трукам з рук, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки даний прилад під час фіксації повинен бути встановлений стаціонарно так як в іншому випадку він може показати похибку під час вимірювання.

Також судом враховано, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак " 5.70"), вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 "Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху", інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку " 5.70" лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Також матеріали справи не містять жодних доказів руху транспортного засобу автомобілем Infiniti Fx35 н/з НОМЕР_1 зі швидкістю 74 км./год під керуванням ОСОБА_1 чи будь-якої іншої особи на проміжку автошляху де швидкість руху обмежена певними дорожніми знаками.

Особа позивача, як водія транспортного засобу встановлена працівником поліції безпосередньо після зупинки транспортного засобу та пред`явлення ним документів.

Також, судом встановлено, що матеріали справи також не містять відомостей стосовно того, що в зоні фіксації вимірювачем Трукам 0008358 о 07 год. 00 хв. 10.09.2021 року швидкості руху транспортного засобу марки автомобілем Infiniti Fx35 н/з НОМЕР_1 були розміщені та діяли обмеження, передбачені дорожніми знаками: 5.45 "Населений пункт"; 5.46 "Кінець населеного пункта"; 5.70 «Фото, відеофіксування порушень».

Оцінюючи матеріали справи, суд вважає, що інших доказів, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, відповідач до суду не надав.

Більш того, як вбачається, у порушення положень ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.ст. 268 КУпАП, громадянину ОСОБА_1 взагалі не були роз`яснені його права та обов`язки.

Дані обставини суттєво порушують право особи на захист.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 9 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Окрім того, згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 71 ч. 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів, суд лише сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить вказівок на конкретні докази на підставі яких зроблений висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За таких підстав суд приходить до висновку що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Обов`язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення без надання суду належних та достатніх доказів, котрі б підтверджували обставини викладені у постанові, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні безперечні докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова є не законною і підлягає скасуванню.

Як передбачено ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінюючи у сукупності обставини у справі, характер виявленого порушення, наведені сторонами і досліджені у судовому засіданні належні докази, суд приходить висновку, що адміністративне стягнення щодо позивача накладено правомочним органом, який має право розглядати такі правопорушення, у межах встановленого строку накладання адміністративного стягнення. Але враховуючи, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Тесля А.О. проведено однобічно, обставини щодо виявленого ним порушення в постанові відображені не повно і не підтверджені належними доказами, у зв"язку з чим суд знаходить підстави для скасування постанови серії серії БАА № 591287 від 10.09.2021 року про накладання адміністративного стягнення щодо позивача як необґрунтованої та винесеної без достатніх правових підстав.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.19, 129 Конституції України, ч. 1 ст. 122, ст. 222, ст. 254, 268, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 90, 242, 244 - 245, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови серії БАА № 591287 від 10.09.2021 року по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серії БАА № 591287 від 10.09.2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду або через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кучма