Справа № 607/12336/21
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2021 Справа №607/12336/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції у якому просить скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4422890 від 30.06.2021 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню. Так, згідно вказаної постанови вчинення ним порушення полягало у тому, що він, 30 червня 2021 року о 14 годині в м. Тернополі по вул. Медова, 12, керуючи транспортним засобом марки «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглих територій безпосередньо в місці виїзду, чим порушив вимоги п.п. 15.9 ПДР України. Зазначив, що даного правопорушення він не вчиняв і докази протилежного відсутні. Вважає, що поліцейським, безпідставно притягнуто його до відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. Так, в спірній постанові інспектором поліції не зазначено та не доведено, чи робила вона при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідні заміри щод орозташування його транспортного засобу, не вказано жодних відомостей про фіксування розгляду справи на нагрудну камеру поліцейського. Зазначив, що 30 червня 2021 року, близько 13:00 год він прямував по вул. Медовій в м. Тернополі. Почувши нехарактерні звуки двигуна, увімкнув аварійний сигнал та здійснив вимушену зупинку в дозволеній зоні для зупинки автомобілів. Перешкоди для руху інших автомобілів ним створено не було. Вийшовши із свого автомобіля, ОСОБА_1 побачив водія транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlender», яка фотографувала його авто. Продовжити далі рух своїм автомобілем позивач не зміг, оскільки вказана громадянка перекрила рух своїм транспортним засобом та викликала поліцію, аргументуючи це тим, що він здійснив зупинку на приватній території, де вона поставила за свої кошти знак «Зупинка заборонена». Вважає, що будь-яких доказів, що підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, відтак просить скасувати спірну постанову.

Представник Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подав суду відзив на позовну заяву, у якому позов не визнав та вказав, що 30 червня 2021 року о 13 год. 48 хв. на лінію екстренного виклику поліції «102» надійшло повідомлення про порушення Правил дорожнього руху України, а саме про те, що транспортний засіб «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , перешкоджає проїзду заявниці біля будинку №12 по вул. Медова у м. Тернополі. Прибувши за адресою виклику, було виявлено заявницю та позивача. В ході розгляду справи встановлено, що позивачем допущено порушення ч.3 ст.122 КУпАП та винесено спірну постанову серії ЕАН № 4422890 відповідно до якої, позивач 30 червня 2021 року о 14 год. 00 хв. По вул. Медова, 12 у м. Тернополі здійснив зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території (2,2 м), чим суттєво перешкоджав руху інших транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 (и) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Оскільки, водій транспортного засобу під час виїзду з прилеглої території повинен дати дорогу транспортним засобом і пішоходам, а під часу в`їзду на неї - пішоходам, які йдуть по тротуару, то транспортні засоби, що стоять, не повинні створювати йому обмеження в оглядовості проїзної частини, а тим більше створювати перешкоди під час виїзду з прилеглої території або в`їзду на неї. Вважає такими, що не заслуговують на увагу та спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності твердження позивача, викладені в позовній заяві. У задоволенні позову просить відмовити. Крім цього, у відзиві представник відповідача просить викликати в судове засідання та допитати в якості свідка заявницю. При цьому, клопотання про виклик свідка представником відповідача подано без дотримання вимог ст..92 КАС України, оскільки у ньому не зазначено прізвище свідка, його ім`я та по батькові, місце проживання або місце роботи, а також обставини, які він може підтвердити. Відтак, суд зазначене клопотання представника відповідача, відхиляє.

Позивач ОСОБА_1 подав суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що на момент, коли патрульні поліції прибули за викликом, його автомобіль, а також шість автомобілів, що знаходилися позаду нього, були заблоковані транспортним засобом заявниці, яка викликала поліцію, що є порушенням його прав та свобод гарантованих Конституцією України. У зв`язку з цим, позивач також здійснив дзвінок на лінію екстренного виклику поліції «102» і повідомив, що водій транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlender» номерний знак НОМЕР_2 заблокувала виїзд з дозволеного місця паркування, чим створила перешкоду. Усі ці обставини підтверджуються на відео з нагрудної камери поліцейських, яке відповідач надає у відзиві на позов. Вважає, що самі патрульні по приїзду на так зване місце вчинення правопорушення визнали той факт, що його транспортний засіб знаходився в дозволеному місці для зупинки, а постанову про накладення на нього адміністративного стягнення винесли спираючись на пояснення водія зазначеного транспортного засобу. Вважає, що будь-яких доказів, які б підтверджували вчинення ним адміністративного правопорушення матеріали справи не містять. В оскаржуваній постанові не наведено доказів його вини у скоєнні даного правопорушення, а також, не визначено, яким чином інспектор поліції дійшла висновку, що на місці, на якому, він здійснив зупинку, залишилось менше 10 метрів від виїзду з прилеглих територій. Відео з нагрудної камери, які долучено відповідачем містить лише процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови і жодним чином не доводить порушення ним правил дорожнього руху.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подавши заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутності, оскільки проживає у іншій області, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, хоча належним чином неодноразово повідломлявся про місце та час розгляду справи, що в силу вимог ч.3 ст.268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4422890 від 30.06.2021 року, ОСОБА_1 , 30 червня 2021 року о 14 год. 00 хв. по вул. Медова, 12 у м. Тернополі здійснив зупинку транспортного засобу «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території і безпосередньо в місті виїзду, чим суттєво перешкоджав руху інших транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 (и) ПДР України .

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно диспозиції ч.3 ст. 122 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 15.9 (и) ПДР України, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з оглянутих судовому засіданні даних з нагрудних камер працівників поліції, які надав представник відповідача, на них не зафіксовано місце зупинки транспортного засобу марки «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 30 червня 2021 року о 14 год. 00 хв. по вул. Медова, 12. Із вказаного електронного доказу не можливо встановити місце розташування зазначеного транспортного засобу, його відстань від виїзду з прилеглої території, а також те, що він розташований безпосередньо в місці виїзду. Зазначені докази не містять інформації проведення замірів працівниками поліції відстані, яка б підтверджувала порушення ОСОБА_1 п.15.9 (и) ПДР України, тобто здійснення зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, як зазначено у спірній постанові, або те, що його розташовано безпосередньо у місті виїзду. Не може бути на думку суду й таким доказом дані про звернення на лінію «102» заявника про порушення ПДР України ОСОБА_1 , оскільки вони не містять наведеної вище інформації про місцерозташування транспортного засобу, яким керував позивач.

Як зазначив ВС у своїй постанові від 18 липня 2019 року у справі №216/5226/16, належним доказом даного правопорушення, а саме п.15.9 (и) ПДР України, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що б підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а, а також у постанові ВС від 17 липня 2019 року у справі №655/470/16.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи наведене, оцінивши та дослідивши докази надані сторонами, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до УПП в Тернопільській області ДПП про скасування постанови серії ЕАН №4422890 від 30.06.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП є підставним, відтак слід скасувати зазначену спірну постанову, адміністративну справу провадженням закрити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4422890 від 30.06.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП провадженням закрити.

Стягнути із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан