Справа № 280/4978/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року о 12 год. 45 хв.Справа № 280/4978/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Новікової Д.А.

представника позивача Панченка Б.М.

представника відповідача Клецького О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до Управління з питань праці Запорізької міської ради

про визнання дій протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) Управління з питань праці Запорізької міської ради (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною діяльність відповідача щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) стану додержання законодавства про працю позивачем;

визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ОМС-ЗП17688/1757/НД/АВ/П/ТД-ФС на позивача у розмірі 150000,00 грн.

Ухвалою суду від 22.06.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 27.07.2021.

Ухвалою суду від 27.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі. Також, 27.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а підготовче провадження відкладено на 14.09.2021.

14.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.10.2021.

12.10.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 19.10.2021.

19.10.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова про застосування штрафних санкцій є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Так, позивач вказував на те, що відповідач не мав повноважень на проведення перевірки позивача з питань додержання законодавства про працю, оскільки такі повноваження віднесено до компетенції інспекторів праці Держпраці та її територіальних органів. На думку позивача, Управління з питань праці Запорізької міської ради не є компетентним органом на проведення інспекційного відвідування та застосування штрафних санкцій. Також, представник позивача вказував на те, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки, оскільки тривалість перевірки була більшою ніж передбачено законом. Крім того, представник позивача вказував і на те, що інспекційне відвідування не могло бути призначено на підставі звернення громадянина ОСОБА_2 , оскільки таке звернення містило лише повідомлення про порушення законодавства про працю, проте, у повідомленні були відсутні відомості стосовно того, що порушення законодавства відбулось саме щодо громадянина ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позицію викладену в письмових пояснення та просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що відповідач є уповноваженим органом на здійснення контролю за додержанням законодавства про працю з питань, зокрема, оформлення трудових відносин, у формі проведення інспекційних відвідувань, відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю. Також, відповідач вказував на те, що мав підстави для проведення інспекційного відвідування позивача, оскільки до нього надійшло звернення громадянина, в якому було зазначено про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю щодо використання праці без оформлення трудових відносин, а тому за результатами аналізу отриманої інформації відповідачем було прийнято рішення про необхідність проведення інспекційного відвідування.

Відповідач вказував на те, що за результатами проведеного інспекційного відвідування встановлено, що у продуктовому магазині за адресою: АДРЕСА_1 , особа ОСОБА_3 виконувала роботу продавця продовольчих товарів на користь ФОП ОСОБА_1 без оформлення трудового договору; у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконували роботу продавця продовольчих товарів на користь ФОП ОСОБА_1 , без оформлення трудових договорів. Відповідач зазначає, що оскільки в ході інспекційного відвідування було встановлено допуск до роботи без укладання трудових договорів 3-х осіб, то відповідачем у встановленому порядку прийнято рішення про застосування до позивача штрафних санкцій. Також, відповідач вказував на те, що чинним законодавством не передбачено звільнення від відповідальності суб`єкта господарювання в разі самостійного усунення ним порушень норм законодавства в ході проведення заходу контролю.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію викладену в письмових запереченнях та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 11.11.2020 до Управління з питань праці ЗМР надійшла заява громадянина ОСОБА_2 , в якому зазначалось про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства про працю (а.с.104).

12.11.2020 начальником Управління з питань праці ЗМР видано наказ про організацію інспекційного відвідування, яким наказано організувати інспекційне відвідування фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питання оформлення трудових відносин (виявлення неоформлених трудових відносин), у термін до 02.12.2020 (а.с.105).

У період з 24.11.2020 по 02.12.2020 співробітниками Управління з питань праці ЗМР проведено інспекційне відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, за результатами якої складено Акт інспекційного відвідування від 02.12.2020 №ОМС-ЗП17688/1757/НД/АВ.

Відповідно до висновків Акт інспекційного відвідування від 02.12.2020 №ОМС-ЗП17688/1757/НД/АВ встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 ч.1 ст.21 КЗпП України, ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України в частині допущення ФОП ОСОБА_1 до робіт працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за фактичними адресами здійснення ФОП ОСОБА_1 своєї підприємницької діяльності: АДРЕСА_1 (продуктовий магазин) та магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , без оформлення трудових договорів, оформлених наказами чи розпорядженнями власника або уповноваженого ним органу, та повідомлень центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

18.12.2020 Управлінням з питань праці ЗМР винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ОМС-ЗП17688/1757/НД/АВ/П/ТД-ФС, якою на позивача накладено штраф в розмірі 150000,00 грн.

Позивач, не погодившись з правомірністю призначення та проведення інспекційного відвідування та постановами про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стосовно доводів позивача про порушення відповідачем порядку проведення інспекційного відвідування та відсутність компетенції, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877) визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади. їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з ч.3 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280), до відання виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об`єднаних територіальних громад, належать зокрема, делеговані повноваження щодо:

здійснення па відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством;

накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством.

Рішенням Запорізької міської ради від 20.12.2017 №65 утворено управління з питань праці Запорізької міської ради, на яке в межах міста Запоріжжя, покладено обов`язок забезпечувати контроль за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

На момент виникнення спірних правовідносин рішення Запорізької міської ради від 20.12.2017 №65 щодо утворення Управління з питань праці ЗМР та делегування повноважень по контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення було чинним та в судовому порядку не скасовано.

Частиною 5 статті 2 Закону №877 встановлено, що заходи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення здійснюються у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями. які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог ч. 1 ст. 259 КЗпП України, відповідно до ч. З ст. 34 Закону №280. постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823).

Відповідно до п.2 Порядку №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.

За таких обставин, відповідач, як орган міської ради, на момент виникнення спірних правовідносин мав повноваження на перевірку дотримання законодавства з питань праці.

Щодо правомірності призначення інспекційного відвідування, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823, визначав процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. №1986-IV, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до пункту 2 Порядку №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №823, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для проведення інспекційного відвідування позивача стало отримання відповідачем звернення від громадянина ОСОБА_2 , який зазначав про факти порушення позивачем законодавства про працю, в частині не працевлаштування найманих робітників.

Отже, на переконання суду, отримавши звернення, в якому зазначалось про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог трудового законодавства України в частині не оформлення трудових відносин, відповідач мав право та обов`язок перевірити отриману інформацію шляхом проведення інспекційного відвідування.

При цьому, посилання представника позивача на частину 1 статті 6 Закону №877, суд відхиляє з огляду на специфіку правовідносин, які стосуються питання інспекційного відвідування дотримання законодавства з питань праці та виявлення неоформлених працівників.

Відповідно до ч.6 ст.2 Закону №877, зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

Отже, відповідач правильно надав перевагу положенням нормативно-правового акту, який є спеціальним для даних правовідносин та застосовується для проведення інспекційних відвідувань з питання не оформлення працівників, застосування саме положень ч.1 ст.6 Закону №877 є необов`язковим, з огляду на ч.6 ст.2 Закону №877.

Суд зауважує, що на момент проведення інспекційного відвідування позивача, Порядок №823 був чинний та не скасований. При цьому, суд зазначає, що у разі визнання нечинним та скасування у судовому порядку нормативно-правового акту, такий нормативно-правовий втрачає чинність з дати набрання законної сили рішенням суду, а не з дати його прийняття.

Більш того, суд зазначає, що під час проведення інспекційного відвідування, позивач жодним чином не вказував на те, що інспекційне відвідування призначено без дотримання вимог чинного законодавства України, не скористався правом на не допуск до інспекційного відвідування, тощо.

Стосовно змісту встановленого порушення ч.1 ст.21, ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Суд зазначає, що зібраними відповідачем в ході інспекційного відвідування доказами та поясненнями підтверджується факт допуску позивачем до роботи без укладання письмового трудового договору працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за фактичними адресами здійснення ФОП ОСОБА_1 своєї підприємницької діяльності: АДРЕСА_1 (продуктовий магазин) та магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачем факт допуску до роботи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до роботи без укладання трудового договору в ході судового розгляду адміністративної справи не спростовано.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штраф у розмірі 150000,00 грн., у зв`язку з чим постанова про накладення штрафу скасуванню не підлягає.

Стосовно доводів представника позивача про те, що на момент винесення спірної постанови позивачем усунуто порушення та укладено трудові договори з найманими працівниками, суд зазначає, що дійсно після виходу інспекторів праці на інспекційне відвідування, та до прийняття спірної постанови, позивачем укладено трудові договори з найманими працівниками.

Проте, відповідно до ч.7 ст.265 КЗпП України, заходи щодо притягнення до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого абзацами другим, третім, сьомим, восьмим, десятим частини другої цієї статті, застосовуються одночасно із винесенням припису незалежно від факту усунення виявлених при проведенні перевірки порушень.

За таких обставин, усунення позивачем виявленого порушення не звільняє її від відповідальності, яка передбачена абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління з питань праці Запорізької міської ради (69005, м.Запоріжжя, майдан Профспілок, буд.5, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено та підписано 28.10.2021.

Суддя І.В. Новікова