Справа № 200/2993/21-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 р. Справа№200/2993/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.,

при секретарі Сафонової Ю.Л.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача 1 Волкова А.Г.

представника відповідача 2 Грозь І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головнокомандувача Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) в березні 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Генерального штабу збройних сил ( в подальшому заміненого на належного відповідача Головнокомандуючого збройних Сил України), військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 та просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.01.2021 року № 3 про призначення ОСОБА_1 на посаду Начальника стройової частини відділення персоналу штабу 54 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ, ВОС-2905003, в частині, що стосується позивача;

- визнати протиправним та скасувати наказ Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2021 № 44 в частині, що стосується позивача;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.02 2021 № 54, що стосується позивача.

- поновити майора ОСОБА_1 на посаді начальника мобільного відділення забезпечення військової частини НОМЕР_1 (ВОС-7001003).

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваними наказами він призначений на вищу посаду у порядку просування по службі, а саме: з шпк «капітан» на «майор». Однак, в атестаційному висновку відсутня інформація щодо можливості зарахування його в резерв для призначення на вищу посаду. Зазначає що включення до Резерву для просування по службі разом з поданням є обов`язковою умовою у випадку вирішення питання про призначення військовослужбовця на вищу посаду.

Крім того, зазначає, що був призначений наказом Головнокомандувача ЗСУ від 09 червня 2020 року № 111, відповідно до пункту 82 підпункту 3 «за ініціативою військовослужбовця на один ступень нижче - на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад з штатно-посадовою категорією «майор» на штатно-посадовою категорією «капітан». При цьому командуванням Генерального Штабу ЗСУ України під час видачі наказу від 06.01.2021 № 3 не було враховано, пункт 95 Інструкції «Військовослужбовці, переміщені з вищих посад на нижчі у подальшому просуваються по службі з дотриманням вимог, передбаченим пунктом 83 цієї Інструкції», яка передбачає призначення на посади і переміщення по службі за основною або спорідненою спеціальність з урахуванням досвіду служби. Разом з цим, Військово-облікова спеціальність - начальник стройової частини штабу військової частини ВОС-290500 (Військово-соціальне управління, Кадровий менеджмент у військах (силах)) Наказ МОУ № 158 від 24.03.2016 року, не є фаховою за набутою освітою та спорідненою посадам на яких проходив службу та набув практичного досвіду по службі позивач. Досвіду проходження служби на посаді за ВОС-290500 у позивача не має. Підготовку (перепідготовку) за час проходження служби в ЗСУ перед призначенням на посаду, як цього вимагає пункт 83 Інструкції, не проходив.

Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач 1 надав через канцелярію суду відзив, в якому зазначив, що відповідно до пункту 82 Положення та пункту 4.9 Інструкції на підставі Плану переміщення військовослужбовців Головного командного центру Збройних Сил України затвердженим Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.01.2021 (додаток 1) Позивача було заплановано на переміщення з посади начальника мобільного відділення забезпечення військової частини НОМЕР_1 на посаду начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до Переліку військово-облікових спеціальностей осіб офіцерського складу, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 20.06.2012 №412/дск (зі змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 16.07.2012 № 1190/21502, допускається призначення офіцерів інших ВОС без додаткової підготовки на посади, що передбачають ВОС 290500 (на яку було призначено Позивача). Відповідно до пункту 83 Положення військовослужбовці Збройних Сил України в умовах особливого періоду можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду. Позивач проходив військову службу з грудня 2017 по липень 2020 роки на відповідних посад, які передбачали ВОС 2904003, що в свою чергу свідчить про відповідний рівень компетенції та досвід проходження служби за посадою, що й не заперечується самим позивачем. Крім того, відповідно до Переліку військово-облікових спеціальностей осіб офіцерського скла затвердженого наказом Міністерства оборони України від 20.06.2012 № 412/д зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.07.2012 за № 1190/20 призначення офіцерів інших ВОС допускається без додаткової підготовки на посаді, що передбачають ВОС 290500, оскільки вважається спорідненою. Тобто, наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.01.21 № 3 Позивача було призначено на посаду начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 , яка є спорідненою, з урахуванням відповідного рівня компетенції та досвіду проходження служби на поперед посадах. Таким чином, призначення Позивача на посаду начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 повністю відповідає наведених вище нормативно-правовим актам, було здійснено в межах повноважень та у визначений спосіб, що повністю відповідає вимогам статті 19 Конституції України.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач 2 надав відзив, в якому зазначив аналогічні підстави, що і відповідач 1.

Позивачем надано відповідь на відзив, де він зазначив, що у відзиві відповідачі не навели доказів, що Позивач за час військової служби набув досвід, що є достатнім для призначення на посаду Начальника стройової частини відділення персоналу штабу 54 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_2 ) (Сухопутних військ ЗСУ, ВОС-2905003). Також звертає увагу, що у підставах для видачі наказу № 3 від 06.01.21 р. зазначено тільки п. 82 Положення, проте такий вид документу як «План переміщення», у ньому відсутній. Але якщо б цей наказ видавався на виконання «Плану переміщення», то він мав би бути обов`язково зазначений у підставах для видання наказу. Крім того, якщо б позивач був «переміщений по службі», то у наказі № 3 від 06.01.21 р. мало б бути посилання на п. 112 Положення. Але таке посилання відсутнє. У самому наказі йдеться про «увільнення» і «призначення». Крім того, не існує жодних доказів існування «Плану переміщення» до видання наказу № 3 від 06.01.21 р. Також відсутнє посилання на план переміщення в наказах № 33 від 08.02.2021 та № 37 від 12.02.2021.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року було відкрито спрощене провадження по справі та призначено судове засідання на 22.04.2021 року.

22.04.2021 року судове засідання було відкладено на 20.05.2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2021 було замінено відповідача 1 - Генеральний штаб Збройних сил України на належного відповідача - Головнокомандуючого Збройних Сил України, та відкладено судове засідання на 23.06.2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2021 року виправлено описку.

23.06.2021 року судове засідання було відкладено на 08 липня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року було ухвалено рішення про розгляд справи за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання на 27.07.2021 року.

27.07.2021 року було оголошено перерву в підготовчому засідання до 03.08.2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.08.2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання та витребувано додаткові докази, відкладено підготовче засідання до 17.08.2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.08.2021 року було продовжено строк підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання до 17.09.2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.09.2021 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.10.2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.10.2021 року адміністративний позов залишено без руху, надано строк позивачу до 19.10.2021 року надати суду клопотання про поновлення строків звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року були поновленні строки звернення позивачу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року було продовжено розгляд справи.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів 1 та 2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі, враховуючи таке.

Позивач проходив військову службу у званні майора на посаді начальника мобільного відділення забезпечення (військово-облікова спеціальність далі ВОС-7001003) у військовій частині НОМЕР_1 на підставі наказу Міністра оборони № 57 від 12.02.2019 року.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.01.2021 року № 3 Позивача призначено на посаду Начальника стройової частини відділення персоналу штабу 54 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_2 ) (Сухопутних військ ЗСУ, ВОС-2905003).

На підставі вищезазначеного Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України Командиром військової частини НОМЕР_1 Позивача увільнено з займаної посади згідно з наказом № 44 від 20.02.2021.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.02.2021 № 54 Позивача допущено до тимчасово виконуючого обов`язки за вакантною посадою старшого офіцера інженерної служби військової частини НОМЕР_2 (ВОС-1010003) та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Вважаючи накази Головнокомандувача Збройних Сил України та Командування військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення) та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі Інструкція).

Частиною першою статті 2 Закону №2232 встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина четверта статті 2 Закону №2232).

Відповідно до частини тринадцятої статті 6 Закону №2232 військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

Пунктом 112 Положення передбачено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

В свою чергу, пунктом 82 проходження військової служби Положення визначено підстави призначення військовослужбовців на посади, зокрема, на вищі посади - у порядку просування по службі.

Вказаним пунктом Положення також встановлено, що посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад.

Таким чином, з наведеного вбачається, що переміщення військовослужбовця на нове місце військової служби можливе у випадку призначення його на вищу посаду (отримання вищого військового звання).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представником відповідачів в судовому засіданні, переміщення ОСОБА_2 на нове місце служби, а саме: у військову частину НОМЕР_2 м.Бахмут Донецької області, відбулось у зв`язку з призначенням позивача на вищу посаду в порядку просування по службі з шпк «капітан» на «майор».

Частиною п`ятою статті 5 Закону №2232 передбачено, що присвоєння та позбавлення військових звань, пониження та поновлення у військовому званні військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, переатестація осіб, які мають спеціальні звання або класні чини, для присвоєння військових звань здійснюються в порядку, визначеному статутами Збройних Сил України, положеннями про проходження військової служби, положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Відповідно до пункту 49 Положення проходження військової служби військові звання присвоюються військовослужбовцям персонально, послідовно, з урахуванням посади, яку вони займають, та інших умов, передбачених цим Положенням.

Згідно із пунктом 4.1 Розділу IV Інструкції військовослужбовці Збройних Сил України призначаються на військові посади, передбачені штатами (штатними розписами) військових частин. Призначення військовослужбовців на посади і переміщення по службі здійснюються за результатами оцінювання на підставі Резерву кандидатів для просування по службі (далі - Резерв для просування по службі), Плану переміщення по службі з числа військовослужбовців (далі - План переміщення на посади), подань, службового документа, визначеного підпунктом 5 пункту 1.5 розділу I цієї Інструкції (якщо в умовах воєнного часу неможливо оформити подання), та клопотань посадових осіб, а також рішень колегіальних органів, утворених відповідно до чинного законодавства України

Пунктом 4.9 Розділу IV Інструкції встановлено, що підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців, зокрема, на вищі посади є витяг із Плану переміщення на посади, а в разі здійснення незапланованого переміщення - подання (додаток 1) та витяг із Резерву для просування по службі та (або) витяг із рішення колегіального органу, визначеного Інструкцією про порядок заміщення на конкурсній основі вакантних посад науково-педагогічних працівників у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, що належать до сфери управління Міністерства оборони України, затвердженою наказом Міністерства оборони України, Міністерства освіти і науки України від 19 жовтня 2016 року N 542/1255, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2016 року за N 1461/29591 (далі - Інструкція про порядок заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників).

Таким чином, Інструкцією визначено вичерпний перелік документів на підставі яких здійснюється призначення військовослужбовців на вищу посаду позапланово або у плановому порядку.

В плановому порядку переміщення здійснюється на підставі плану переміщення, а в позаплановому на підставі подання та витягу із резерву.

Суд звертає увагу, що законодавець не наділив уповноважених осіб правом самостійного визначення вказаного переліку шляхом його звуження/розширення.

Як було зазначено відповідачами позивача було призначено на вищу посаду в воїнську частину НОМЕР_2 на підставі плану переміщення, копія витягу з якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до п.4.8. Інструкції План переміщення на посади складається для комплектування вакантних посад, а також посад, які планується вивільнити внаслідок звільнення і вибуття військовослужбовців із виключенням зі списків військової частини протягом календарного року.

Комплектування посад, включених до Плану переміщення на посади, здійснюється військовослужбовцями, які:

зараховані до Резерву для просування по службі та відповідають вимогам до призначення на вищі посади;

були призначені на нижчі посади у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, не виключались із Резерву для просування по службі та відповідають вимогам до призначення на вищі посади;

зараховані у розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади;

були звільнені від займаних посад та повертаються в поточному навчальному році в Україну у зв`язку із закінченням строку проходження військової служби (підготовки) за кордоном;

є випускниками військових навчальних закладів оперативно-стратегічного і оперативно-тактичного рівнів підготовки;

оцінені (атестовані) до призначення на інші посади;

вислужили п`ятирічний строк проходження служби в місцевостях з установленим строком військової служби.

План переміщення на посади складається в кадровому органі кожної номенклатури призначення за існуючими посадами. Проект Плану переміщення на посади складають посадові особи кадрових органів. Складений проект Плану переміщення на посади розглядається на засіданні відповідної атестаційної комісії, визначеної пунктом 4.1 цього розділу, яка надає рекомендації щодо включення військовослужбовців до Плану переміщення на посади.

З урахуванням рекомендацій атестаційної комісії проект Плану переміщення на посади подається для затвердження посадовій особі, яка має право призначення військовослужбовців на посади.

Витяги із затвердженого Плану переміщення на посади в семиденний строк надсилаються до відповідних посадових осіб. Посадові особи після отримання витягів:

забезпечують включення до розробленого проекту Плану переміщення на посади посад військовослужбовців, які сплановані до призначення на посади за вищою номенклатурою призначення, та своєчасне його затвердження;

доводять інформацію до військовослужбовців, включених до Плану переміщення на посади, їх прямих командирів (начальників).

Суд зазначає, що план переміщення було складено та затверджено відповідачем 1 06.01.2021 року, тобто в той самий день, коли був прийнято спірний наказ № 3 від 06.01.2021 року.

При цьому, як було встановлено у судовому засіданні позивач у порушення вимог п.4.8 Інструкції не був ознайомлений з планом переміщення від 06.01.2021 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, доказів на спростування зазначеної обставини відповідачами надано не було.

Крім того, доказів розгляду проекту зазначеного плану переміщення атестаційною комісією, а також її рекомендацій про включення позивача за результатами атестації до плану переміщення суду надано не було.

Відповідно до п.4.3. Інструкції за результатами щорічного оцінювання під час підготовчого періоду до нового навчального року до 30 листопада в кадрових органах і штабах військових частин складаються: проект Плану переміщення на посади, які належать до номенклатури призначення командира військової частини;

Списки військовослужбовців, які оцінені до призначення на посади, переміщення по службі наказами вищих посадових осіб за номенклатурою призначення (далі - Список військовослужбовців до переміщення).

Згідно з 4.4. Інструкції у службах персоналу всіх рівнів опрацьовуються Списки військовослужбовців до переміщення, що надійшли з органів військового управління і підпорядкованих військових частин, та копії Оцінних карток військовослужбовців (додаток 15), які займають посади відповідної номенклатури призначення. За результатами опрацювання в службах персоналу за номенклатурою призначення складаються: проект Плану переміщення на посади; контрольний список військовослужбовців, які оцінені до призначення на нижчі посади; список кандидатів для просування по службі на посади офіцерського складу.

Список кандидатів для просування по службі на посади офіцерського складу складається за формою Резерву для просування по службі та надсилається до кадрових органів посадових осіб, визначених у пункті 4.6 цієї Інструкції.

Отже, згідно з вищезазначеними приписами Інструкції за результатами атестування військовослужбовців складаються списки кадровими органами, що є підставою для внесення військовослужбовців до плану переміщення.

Порядком та нормами вищезазначеної Інструкції встановлено проведення атестування військовослужбовців з метою забезпечення правильного добору, розстановки, виховання і вдосконалення підготовки військових кадрів шляхом об`єктивного оцінювання професійного рівня, ділових та моральних якостей кожного військовослужбовця, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання, створення резерву кандидатів для просування по службі.

Розділом VII Інструкції передбачено, що процес атестування військовослужбовців передбачає проведення комплексного та періодичного оцінювання військовослужбовців.

Комплексне оцінювання включає щорічне оцінювання, здійснене прямими командирами (начальниками), та незалежне оцінювання військовослужбовців, здійснене визначеним представником Головної інспекції Міністерства оборони України або комісій з перевірки військ (сил), утворених наказами Міністерства оборони України, у випадках, визначених пунктом 7.5 цього розділу.

За підсумками щорічного оцінювання складається оцінна картка військовослужбовця.

Залежно від результатів оцінювання службової діяльності військовослужбовців за рік посадові особи, які складають на військовослужбовців оцінні картки, роблять висновки щодо відповідності посадам, які вони займають, а також надають рекомендації стосовно їх подальшого службового використання, в тому числі: зарахування до Резерву для просування по службі; залишення на займаній посаді або продовження строку перебування на посаді.

В матеріалах справи наявна скорочена оціночна карта ОСОБА_1 за період з 15.07.2020 по 30.11.2020 (а.с. 14), відповідно до змісту якої майор ОСОБА_1 отримав оцінку за критеріями службової діяльності «добре», займаній посаді відповідає (начальник мобільного відділення забезпечення) та його рекомендовано залишити на займаній посаді.

Суд звертає увагу, що оціночна карта позивача не містить висновок щодо зарахування ОСОБА_1 для призначення на вищу посаду.

При цьому, суду не було надано доказів того, що позивач знаходився у резерві для просування по службі та відповідав вимогам для призначення на вищі посади, що є обов`язковою умовою для військовослужбовців включених до плану переміщення для комплектування посад.

Крім того, як було зазначено позивачем під час проходження служби на посаді заступника військового комісара-начальника відділення комплектування Ізюмського міського військового комісаріату Харківської області оперативного командування «СХІД» штатно-посадовою категорією «майор» ВОС -2904003, позивач за проханням, у зв`язку з сімейними обставинами, був призначений наказом Головнокомандувача ЗСУ від 09 червня 2020 року № 111, відповідно до пункту 82 підпункту 3 «за ініціативою військовослужбовця на нижчу посаду - на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад з штатно-посадовою категорією «майор» на штатно-посадовою категорією «капітан».

Відповідно до п.95 Положення військовослужбовці, переміщені з вищих посад на нижчі, у подальшому просуваються по службі з дотриманням вимог, передбачених пунктом 83 цього Положення.

Згідно з п.83. Положення військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

В судовому засіданні позивач наполягав на тому, що військово-облікова спеціальність - начальник стройової частини штабу військової частини ВОС-290500 (Військово-соціальне управління, Кадровий менеджмент у військах (силах)) Наказ МОУ № 158 від 24.03.2016 року, не є фаховою за набутою освітою та спорідненою посадам на яких проходив службу та набув практичного досвіду по службі, тобто досвіду проходження служби на посаді за ВОС-290500 він не має. Підготовку (перепідготовку) за час проходження служби в ЗСУ перед призначенням на посаду, не проходив.

Представники відповідачів з цього приводу заперечували, наполягаючи на тому, що позивач був призначений за спорідненою спеціальністю, при цьому доказів на обґрунтування своєї позиції останніми надано не було, в матеріалах справи вони відсутні.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що призначення позивача на вищу посаду в порядку просування по службі з шпк «капітан» на «майор» та переведення на нове місце служби до військової частини НОМЕР_2 відбулось за відсутності законодавчо встановлених підстав, з порушенням вимог Положення та Інструкції.

Таким чином, наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.01.2021 року № 3 про призначення ОСОБА_1 на посаду Начальника стройової частини відділення персоналу штабу 54 окремої механізованої бригади оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ ЗСУ, ВОС-2905003, в частині, що стосується ОСОБА_1 , є протиправним та має бути скасованим, а позовні вимоги в цій частині задоволені.

Вирішуючи питання про правомірність прийняття наказу Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2021 № 44 та наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.02 2021 № 54 суд враховує, що відповідно до вимог статей 28-30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Тобто, Командири військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 зобов`язані беззастережно виконувати накази Головнокомандуючого збройних сил України. Отже наказ Командира військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2021 № 44 та наказ Командира військової частини НОМЕР_2 від 22.02 2021 № 54 прийняті на виконання наказу № 3 від 06.01.2021 року.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2021 № 44 та наказу Командира військової частини НОМЕР_2 від 22.02 2021 № 54 підлягає задоволенню, оскільки є похідними від першої вимоги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи, що наказ Головнокомандуючого Збройних сил України прийнятий не у спосіб , що встановлений законодавством України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головнокомандувача Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.01.2021 року № 3 про призначення ОСОБА_1 на посаду Начальника стройової частини відділення персоналу штабу 54 окремої механізованої бригади оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ ЗСУ, ВОС-2905003, в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2021 № 44 в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.02.2021 № 54, що стосується ОСОБА_1 .

Поновити майора ОСОБА_1 на посаді начальника мобільного відділення забезпечення військової частини НОМЕР_1 (ВОС-7001003).

Рішення в частині поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 21.10.2021 року.

Повний текст рішення складено та підписано 29.10.2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка