Справа № 520/5719/21
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 р.Справа № 520/5719/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 повний текст складено 03.06.21 та на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 повний текст складений 04.06.2021 по справі № 520/5719/21

за позовом ОСОБА_1

до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), оформлене протоколом засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №1 від 28.01.2021, в частині відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , та членам його сім`ї у виплаті грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, як особам, які перебувають у списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов по ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 () призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , та членам його сім`ї грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення у відповідності до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що оскаржувані дії та рішення відповідача є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення оформлене протоколом засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №1 від 28.01.2021, в частині відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та членам його сім`ї у виплаті грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, які перебувають в черзі на держання житлових приміщень у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) щодо призначення йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення у відповідності до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що порядком № 728 дано вичерпний перелік осіб на яких він поширюється і які мають право на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

Відповідач вважає, що судом першої інстанції жодним чином не надано оцінку того, що відповідний порядок №728 в даному випадку не розповсюджується на військовослужбовця.

Цей перелік відповідає і визначенню «Соціальний захист військовослужбовців» зазначений у статті 1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», і п.9 статті 12 вказаного закону.

Відповідач наголошує, що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби на підставі підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Отже, у зв`язку з тим, що Порядком №728 не передбачено виплату відповідної компенсації особам звільненим з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту (підстава звільнення з військової служби позивача) відповідач вважає, що ОСОБА_1 не має набуває на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, відповідно до постанови КМ від 02.09.2015 № 728 «Про порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення».

Крім того, відповідач наголошує, що відповідно до п.3 статті 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України, отже враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 не є військовослужбовцем в розумінні чинного законодавства України.

Відповідач звертає увагу, що ОСОБА_1 перебуває в списках осіб які потребують поліпшення житлових умов по підрозділам кордону Харківського прикордонного загону під номером 47 з 20.03.2020 року. Разом з цим в даному списку є особи які перебувають на черзі з 1998 року, 2001 року, 2002 року, 2004 року, тощо (набагато раніше позивача) та мають право на отримання такої виплати відповідно до Порядку №728 на відміну від позивача.

На думку відповідача, навіть якби ОСОБА_1 мав право на отримання грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення, задовольняючи його адміністративний позов про негайне призначення компенсації за належне отримання житла, будуть порушені права інших осіб які перебувають на відповідній черзі набагато довше позивача.

Таким чином, відповідач вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 є протиправними та підлягають скасуванню.

Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що посилання відповідача на те, що позивач в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» не є військовослужбовцем не має значення для вирішення даної справи, адже згідно із частиною 9 статті 12 Закону № 2011- XII військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Позивач зазначає, що має вислугу більше 20 років, як передбачено п. 2 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та документів.

Отже вищевказані дії надали позивачу право на отримання грошової компенсації.

Відповідно до 6 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їж сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які, потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень. Іншої підстави Порядком не передбачено.

Таким чином, на думку позивача житлова комісія протиправно винесла спірне рішення про відмову у виплаті компенсації, зазначивши підставу, яка не передбачена Порядком №728.

Позивач вважає, що набув право на отримання компенсації, та під час звернення до Харківського прикордонного загону ним дотримано Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. №728 та надано всі відповідні документи із рапортом.

На думку позивача, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, а суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно до наказу начальника 4 прикордонного загону від 01.07.2020 позивача звільнено в запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Загальна вислуга років старшого прапорщика ОСОБА_1 складає 37 років 09 місяців 27 днів.

З наявної в матеріалах справи довідки №118.441-50 №29 від 11.12.2020, вбачається, що позивач перебуває на квартирному обліку.

За час проходження служби житлове приміщення не отримував, а також позивачем не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Дружина позивача - ОСОБА_2 , надала нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Кійко Н.Г. згоду на отримання чоловіком грошової компенсації взамін на жиле приміщення, яке вони, як члени сім`ї, мають отримати, реєстр. №1219.

24.12.2020 позивач звернувся із відповідною заявою, відповідно до положень Порядку №728 від 02.09.2015, до Харківського прикордонного загону про виплату йому грошової компенсації за належне житлове приміщення.

Листом №702/1889 від 25.02.2021 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив ОСОБА_1 , що його звернення було розглянуто на засіданні житлової комісії Харківського прикордонного загону 28.01.2021 протоколом №1, копія відповідного протоколу позивачу надана не була.

Відповідачем було надано до суду витяг з протоколу №1 засідання житлової комісії Харківського прикордонного загону від 28.01.2021 згідно до якого ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті грошової компенсації відповідно до Порядку №728 від 02.09.2015 з огляду на те, що Законом та Порядком не передбачена можливість виплати компенсації військовослужбовцям, які мають вислугу більше 20 років та звільнені по закінченню контракту.

Вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що порушує законне право позивача на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення, він звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно відмовлено ОСОБА_1 у виплаті грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, як особам, які перебувають у списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов по Харківському прикордонному загоні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація) установлено Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728.

Приписами пункту 3 цього Порядку зазначено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до пункту 5 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно із пунктом 6 вказаного Порядку підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Пунктом 11 цього ж Порядку передбачено, що для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи:

- рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

- довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування);

- копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

- копія свідоцтва про шлюб (за наявності);

- копія свідоцтва про народження дитини (за наявності);

- копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

- копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

- довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

- документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно;

- дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.

Наказом Міністра оборони України №542 від 08.10.2015, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728 "Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян" було внесено зміни у Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за №24/20337.

Зокрема, житлові комісії та/або квартирно-експлуатаційні організації одночасно перевіряють документи, зазначені у пункті 4.6 розділу IV.

Житлові комісії в десятиденний строк розглядають рапорти військовослужбовців (заяви осіб, звільнених з військової служби, та членів сімей військовослужбовців) щодо надання компенсації та на підставі отриманих документів приймають рішення про надання або відмову в наданні компенсації.

Про прийняте рішення житлова комісія інформує військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби, та членів сімей військовослужбовців) у п`ятиденний строк та одночасно надає до КЕВ (КЕЧ) району Список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у гарнізоні (додаток 37).

На підставі отриманого рішення житлової комісії та документів, передбачених пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728, начальники КЕВ (КЕЧ) районів спільно з начальниками гарнізонів у десятиденний строк надають до ГКЕУ ЗС України Список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (додаток 38), разом із Розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (додаток 39) (далі - Розрахунок) на кожного військовослужбовця (особу, звільнену з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця) окремо з їх обліковими справами для подальшого розгляду Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України.

ГКЕУ ЗС України здійснює перевірку наданих документів відповідно до дати зарахування на квартирний облік та правомірності визначеного розміру грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів вважає, що грошова компенсація за належне до отримання жиле приміщення виплачується військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби та членам їх сімей відповідно до черговості взяття на облік такої особи, як громадянина, що потребує поліпшення житлових умов, або часу включення такої особи до списків осіб, що мають право на позачергове одержання жилих приміщень, за результатами розгляду Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України списку громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, що подається начальниками гарнізонів через квартирно-експлуатаційні організації та Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України.

Проте, п. 6 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728 передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації, якими є: зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження реалізації свого права на отримання грошової компенсації, позивач надавав копії паспортів членів сім`ї, ідентифікаційних номерів членів сім`ї, довідки про перебування на квартирному обліку, довідки про склад сім`ї, довідки про те, що родина ОСОБА_1 житлові чеки не використовувала, довідки про відсутність прав власності на об`єкти нерухомого майна у позивача та його дружини, свідоцтва про шлюб, довідки місця реєстрації позивача та його дружини, нотаріальної згоди дружини позивача, витягу з реєстру речових прав.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що станом на 24.12.2020 вислуга на військовій службі ОСОБА_1 становить більше 20 років, він перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у Харківському прикордонному загоні.

Колегією суддів встановлено, єдиною підставою для відмови позивачу у призначені виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, відповідач вказав те, що ОСОБА_1 звільнений в запас на підставі підпункту "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", але в Порядку, який регулює зазначені правовідносини, такої підстави не вбачається.

Так, відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_1 не є військовослужбовцем в розумінні чинного законодавства України для першочергового чи позачергового отримання жилих приміщень, проте, ані до суду першої інстанції ані до суду апеляційної інстанції не надано доказів, що у відповідності до п. 6 Порядку 728 позивача знято з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключено із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що Харківський прикордонний загін помилково дійшов висновку щодо відмови позивачу у призначенні відповідної грошової компенсації з наведених підстав, а саме підпункту "а" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено ОСОБА_1 у виплаті грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, як особам, які перебувають у списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов по Харківському прикордонному загоні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення оформленого протоколом засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №1 від 28.01.2021, щодо відмови позивачу та членам його сім`ї у виплаті грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, які перебувають в черзі на держання житлових приміщень у Харківському прикордонному гарнізоні, підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів вважає, вірним висновок суду першої інстанції, що в даному випадку, призначати позивачу та членам його сім`ї грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення є дискреційним повноваженням відповідача, отже для належного способу захисту порушеного права позивача, враховуючи положення статті 9 КАС України, необхідно зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення у відповідності до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728, з урахуванням висновків суду.

Щодо доводів апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) стосовно незгоди з додатковим пішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року, яким з відповідача стягнуто витрати на оплату судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №72512 від 01.04.2021.

Відповідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Так, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 не стягнуто з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 454 грн 00 коп.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення оформленого протоколом засідання житлової комісії Харківського прикордонного загону №1 від 28.01.2021, щодо відмови позивачу та членам його сім`ї у виплаті грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, які перебувають в черзі на держання житлових приміщень у Харківському прикордонному гарнізоні є протипраним та підлягає скасуванню, а з відповідача підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 сплачена сума судового збору в розмірі 454 грн 00 коп.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 року та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 по справі № 520/5719/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 по справі № 520/5719/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 01.11.2021 року