Справа № 234/6052/21
Суддя: Переверзева Л. І.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/6052/21
Провадження № 2-а/234/120/21
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2021 року

Краматорський міський суд Донецької області у складі

головуючого - судді Переверзевої Л.І.,

секретаря - Горбатової Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на наступні обставини.

28.04.2021 року приблизно об 11.10 годин позивач був зупинений працівниками 2 взводу 4 роти Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську, які безпідставно склали на нього постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП 18 № 638043, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Зазначив, що копія постанови, яка була йому надана не читабельна, єдине що він зрозумів при спілкуванні з працівниками поліції, які його зупинили, це те, що він нібито перевищив швидкість руху автомобіля, у зв`язку з чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП.

З даною постановою не погоджуюся з тих підстав, що працівники поліції що його зупинили, використовували прилад TruCam в ручному режимі, а це суперечить вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», тому що перевірка швидкості повинна відбуватися лише в мiсцях, які облаштованi вiдповiдним знаком, що здiйснюється відеофіксація (дорожнiй знак "5.70"), i iнформацiя про змонтовану/розмiщену автоматичну фототехніку і відеотехнiку повинна бути розмiщена на видному місці.

Вважає, що працівник Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просив визнати постанову про накладання адміністративного стягнення серiя ДП18 № 638043вiд 28.04.2020 року незаконною та скасувати.

14.06.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, в обґрунтування зазначивши наступне.

Під час несення служби в м. Слов`янськ, вул. Сучасна, б. 31, 28.04.2021 року екіпажом патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер TC001092) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу MAZDA 3, номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 102 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 52 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, ким виявився гр. ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення. Після цього попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 a ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та винесено постанову за ч. 4 ст. 122 КУпАП якою накладено стягнення на правопорушника в розмірі 1 700 грн., відповідно до санкції статті. Вимірювання швидкості руху здійснювалося за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер якого (TC001092) зазначено в оскаржуваній постанові, фото та відео з даного приладу, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Вказали, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб та номерний знак. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1 2903-2012. Стосовно зауважень позивача, щодо режиму застосування лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № TC001092 зазначили, що вимірювання швидкості проводилось в ручному режимі, оскільки даний прилад працює саме в ручному режимі. Посилання позивача на порушення ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» є помилковими, оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 не відноситься до автоматичної фото- і відеотехніки, а є лише вимірювачем швидкості. Покази приладу TruCam LTI 20/20 оцiнюються iнспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Тобто автоматична система фіксації правопорушень та лазерний вимірювач швидкостi TruCam LTI 20/20, не с тотожними, отже ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» не поширюється на використання лазерного вимірювача швидкостi TruCam LTI 20/20.

Вважають позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав наведених у відзиві.

Суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності позивача, так як він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

З оскаржуваної постанови серії ДП18 № 638043 від 28.10.2021 року, складеної поліцейським 2 взводу 4 роти БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшим сержантом поліції Суліменко О.В., вбачається, що позивача було визнано винним у порушенні п. 12.4 г Правил дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 28.04.2021 року о 11 год. 17 хв. в м. Слов`янськ вул. Сучасна біля буд. 31 водій керуючи т.з. Mazda 3 в населеному пункті рухався зі швидкістю 102 км/год, перевищивши встановлені обмеження швидкості на 52 км/год. Вимірювання проводилося лазерним приладом TRU CAM LTI 20/26 ТС 001092.

Частиною 4 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину та тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (п. 12.4 Правил дорожнього руху).

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» окреслено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідач зазначив, що обставини порушення Правил дорожнього руху підтверджуються наявними записами з технічного засобу лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серії № ТС001092, який має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012.

Суд зазначає, що у статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) , розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Додатком 5 до Інструкції № 1395 передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення доказів вчинення правопорушення (п. 7 «до постанови додаються…»).

Однак, суд зауважує, що в графі 7 оскаржуваної постанови «до постанови додаються» нічого не зазначено. Тобто, постанова взагалі не містить посилання на долучення до матеріалів по справі про адміністративне правопорушення буд-яких відеодоказів. Тобто відсутні докази відповідності фіксації у відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та статті 283 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, наданий відповідачем до суду диск із записом нагрудної відеокамери поліцейського та технічного засобу лазерного вимірювача швидкості TruCamLTI щодо фіксування факту правопорушення, не зазначений в пункті 7 оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим остання не може бути визнана такою, що складена у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції № 1395.

Оскільки оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину позивача, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не зазначення у п. 7 доказів вчинення правопорушення не є формальністю, а є безпосередньо доказом здійснення адміністративного правопорушення.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.04.2018 (справа № 202/2862/17, 2-а/202/143/2017), від 26.04.2018 (справа № 200/5590/17 (2а/200/669/17)), 20.12.2019 року (справа № 191/1060/17 (2-а/191/94/17)), від 23.12.2019 (справа № 524/253/17) і є обов`язковою для суду інстанції з огляду на вимоги ч. 5 ст. 242 КАС України, відповідно до яких при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не доведено, що постанова серії ДП18 № 638043 від 28.04.2021 року прийнята відповідно до вимог законодавства.

Відповідно ч.3 ст.286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а відтак позовну заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 72-77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 638043 від 28.04.2021 року за ч. 4 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Краматорського міського суду Л. І. Переверзева