Справа № 813/3797/16
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Львів

справа №813/3797/16

провадження № П/380/5994/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Карп`як О.О.,

секретар судового засідання Винник В.М.,

представник позивача Овод А.П.,

представник відповідача Войтків З.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕФ ТІ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВCТАНОВИВ:

26 жовтня 2016 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕФ ТІ УКРАЇНА» (81100, Львівська область, Пустомитівський район, м. Пустомити, вул. Глинська, буд.16; ) до Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 29.07.2016 №, №, №.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 у справі № 813/3797/16, позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 29.07.2016 року. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 29.07.2016 року. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 29.07.2016 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2017 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишено без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 року в адміністративній справі №813/3797/16 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.03.2021 справа № 813/3797/16 адміністративне провадження № К/9901/37830/18, касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи вказані рішення, Верховний Суд вказав на наступне:

Судами не надано жодної оцінки доводам Управління (викладеним останнім як в запереченнях на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі) про те, що дозвіл на переробку на митній території України ввезених товарів із поміщенням їх у відповідний митний режим надавався Товариству 15 березня 2015 року строком 90 днів, тобто до 15 червня 2015 року, й за його продовженням у встановленому законом порядку воно не зверталось, а відтак строк переробки товарів ним було порушено не лише за митною декларацією №209140000/2015/020908 від 04 липня 2015 року. В той же час, вказуючи на неможливість на підставі наявних в матеріалах справи доказів (в тому числі акту перевірки) здійснити розрахунок грошового зобов`язання позивача, суди, на думку відповідача, не врахували доданий ним до акту перевірки розрахунок донарахованих Товариству грошових зобов`язань і штрафних санкцій.

Залишено поза увагою судів і оцінкою судів й посилання податкового органу на те, що Львівською митницею ДФС 04 липня 2015 року був складений протокол про порушення митних правил №1414/20914/15, яким встановлено порушення ОСОБА_1 (декларантом Товариства) строку вивезення за межі митної території України товарів, що переміщувались через митний кордон України з метою переробки та/або продуктів їх переробки, й відповідно до мирової угоди про припинення справи про порушення митних правил шляхом компромісу вказана особа визнала факт порушення митних правил та сплатила 17000,00 грн. штрафу, передбаченого статтею 480 МК України.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи з перевіркою їх належними і допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

15.04.2021 справа повернулась на адресу Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 19.04.2021 справу прийнято до провадження та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 22 червня 2021 року в порядку процесуального правонаступництва замінено відповідача у справі з ГУ ДФС у Львівській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області (надалі ГУ ДПС у Львівській області) та закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 01.10.2021 року, заяву про відвід судді Карп`як О.О., від 30 вересня 2021 року у справі № 813/3797/16 визнано необґрунтованою. Заяву про відвід судді Карп`як О.О. передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

Ухвалою суду від 05.10.2021 року у задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Карп`як Оксани Орестівни у справі № 813/3797/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕФ ТІ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у Львівській області відмовлено.

Позиція позивача:

В обґрунтування позовних вимог представник - Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕФ ТІ УКРАЇНА» вказав, що спірні рішення прийняті відповідачем на підставі безпідставних висновків відповідача викладених в акті перевірки, оскільки позивачем по факту здійснено реекспорт продуктів переробки товарів, поміщених у митний режим «переробка на митній території України». Відповідачем безпідставно не встановлено, що продукти переробки повністю вивезені за межі території України з дотриманням режиму переробки на митній території після здійснення митних формальностей щодо продуктів переробки.

22.06.2021 року представником позивача надано суду додаткові пояснення (вх. 44641) щодо позову з урахуванням постанови Верховного Суду. Додаткові пояснення зокрема, обґрунтовані наступним: «Позивач, звернувшись ще 16.03.2015 року до митного органу за отриманням дозволу на розміщення товарів у митному режимі переробки в Україні, взяв на себе наступні зобов`язання: «….проводити операції з переробки товарів відповідно до вимог законодавства України, здійснювати відокремлений від інших товарів облік і зберігання товарів, розміщених у митний режим переробки, та продуктів їх переробки, а також заявити у відповідному митному режимі товарну продукцію, супутні продукти переробки, залишки переробки, що будуть отримані в результаті переробки товарів, і видалити відповідно до законодавства України відходи» (том №1, а.с.109). Дійсно, термін дії дозволу митного органу на ввезення товарів на виконання Позивачем контракту про переробку сировини № 02-2013 р. від 01.11.2013 р. (том № 1, а.с. 72 - 88) становив до 15.06.2015 р., а строк переробки до 90 днів (том № 1, а.с. 109-110). Позивач повністю виконав свої обов`язки, пов`язані з переробкою товару на території України та його подальшим реекспортом. У свою чергу, Відповідач не виявив жодного порушення правил обліку, зберігання чи видалення відходів в ході переробки товару Позивачем. Так само, Головне управління ДФС у Львівській області не встановило, що відбулася зміна митного режиму товару чи продуктів переробки; їх не було конфісковано і втрачено. Поданими разом з позовом митними деклараціями підтверджено (том № 1, а.с. 45 - 61), що увесь товар ввезений 19.03.2015 р. на митну територію України на підставі однієї митної декларації № 209140000/2015/008407 - після переробки був послідовного вивезений за межі митної території України окремими партіями в повному обсязі та на підставі п`яти митних декларацій: № 209140000/2015/10065, № 201940000/2015/12776, № 209140000/2015/019540, № 209140000/2015/020385 і № 209140000/2015/020908. При цьому, митна декларація про реекспорт останньої партії продуктів переробки датована 04.07.2015 р. Тобто, фактичний строк переробки ТОВ «СІ ЕФ ТІ УКРАЇНА» товару на митній території України майже в 3,5 разів менший від максимального згідно з ч. 1 ст. 151 Митного кодексу України (надалі - МК України в редакції, яка була чинною на дату спірних відносин). Для правильної кваліфікації спірних відносин юридичне значення має те, що навіть після закінчення строку дії дозволу митного органу, сам же митний орган реєстрацією декларацій № 209140000/2015/019540, № 209140000/2015/020385 та № 209140000/2015/020908 визнав реекспорт усіх продуктів переробки товару. Таким чином, контролюючий орган дозволив реекспорт усіх продуктів переробки товару, в той час як Позивач виконав усі передбачені для цього митні формальності. Лише після спливу одного року, в акті перевірки № 183/14-11/34814005 від 15.07.2016 р. (надалі - Акт, том № 1, а.с. 16-36) Відповідач дійшов висновку про порушення митного та податкового законодавства в діях Позивача. Важливо, що хоча в ході судового розгляду Відповідач зазначав, що Позивач прострочив дозвіл митного органу на переробку по трьох митних деклараціях: № 209140000/2015/019540, № 209140000/2015/020385 і № 209140000/2015/020908, однак в Акті зазначено лише інформацію щодо однієї з них: № 209140000/2015/020908. При цьому, всупереч ст. 19 Конституції України, Відповідач довільно поширив свої висновки стосовно, начебто, порушень митного законодавства на всю операцію з переробки товару. Наголошуємо, що в ході перевірки контролюючий орган взагалі не досліджував митні декларації № 209140000/2015/019540 та № 209140000/2015/020385, у зв`язку із цим, дійшов хибного висновку про, нібито, не вивезення за межі митної території України товару, який до того був ввезений за митною декларацією № 209140000/2015/008407. Натомість, реєстрація перших двох зазначених митних декларацій свідчить, що сукупно перероблений товар був повністю реекспортований Позивачем, а відтак, порушення правил митного режиму переробки відсутні. Головне управління ДФС у Львівській області проігнорувало в Акті наступні положення законодавства:

ч. 1 ст. 147 МК України: Переробка на митній території - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари піддаються у встановленому законодавством порядку переробці без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, за умови подальшого реекспорту продуктів переробки;

ч. 1 ст. 148 МК України: поміщення товарів у митний режим переробки на митній території здійснюється з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами;

ч. 1 ст. 160 МК України: Митний режим переробки на митній території завершується шляхом реекспорту продуктів переробки чи поміщення їх в інший митний режим, а також у випадках, передбачених частиною другою цієї статті [прим, конфіскація та повна втрата товарів];

ст. 206.12 Податкового кодексу України (надалі - ПК України в редакції, яка була чинною на дату спірних відносин): До операцій із ввезення товарів на митну територію України в митному режимі переробки на митній території застосовується умовне повне звільнення від оподаткування (прим. ПДВ). Обставини даної справи свідчать, що товар, ввезений Позивачем в Україну, був поміщений у митний режим: переробка на митній території, який завершився реекспортом продуктів переробки. Відтак, ця господарська операція повністю звільнена від оподаткування. Отож, Головне управління ДФС у Львівській області після належного декларування ТОВ «СІ ЕФ ТІ УКРАЇНА» продуктів переробки в результаті їхнього реекспорту не може більш як через рік ставити в вину платника податків незначний пропуск строку дії дозволу митного органу. Позиція відповідача могла б бути обґрунтованою, якби Позивач після поміщення товару в режим переробки, станом на дату проведення перевірки контролюючим органом, не здійснив реекспорту переробленої продукції або змінив митний режим. Однак, за фактичних обставин у цій справі, застосування до Позивача наслідків незначного спливу строку є невиправданим та немає жодної розумної мети, зважаючи на те, що легітимне завдання митного режиму переробки було сумлінно виконане платником податків, а сам Відповідач підтвердив це, коли беззастережно зареєстрував усі митні декларації стосовно реекспорту продуктів переробки. Іншими словами, на дату проведення перевірки дії Позивача не мали жодного шкідливого наслідку, який би охоронявся законом та потребував поновлення шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень….».

Заперечення відповідача:

Позиція відповідача викладена у запереченнях, відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, що адміністративний позов є необґрунтований, оскільки спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними. Позивачу донараховано грошове зобов`язання за порушенням строків реекспорту продуктів переробки товарів, поміщених у митний режим переробка на митній території України.

На адресу суду надійшли додаткові пояснення відповідача з урахуванням позиції Верховного Суду викладені у постанові від 18.03.2021 року, в яких відповідач проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні. Відповідач вважає, що в ході проведення перевірки встановлено, що 19.03.2015 року ТОВ «СІ ЕФ ТІ України» ввезено на територію України згідно митної декларації №209140000/2015/008407 товари, поміщені у митний режим «переробка на митній території України». Відповідно до заяви ТОВ «СІ ЕФ ТІ Україна» Львівською митницею ДФС було надано дозвіл на переробку ввезених товарів на митній території України із поміщенням їх у відповідний митний режим терміном 90 днів до 15.06.2015 року. Під час первинного розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ввезені товари (у виді продуктів їх переробки) в повному обсязі вивезені за межі митної території України на підставі митних декларацій від 31.03.2015 року №209140000/2015/10065, від 24.04.2015 року №209140000/2015/12776, від 23.06.2015 року, №209140000/2015/019540, від 30.06.2015 року №209140000/2015/020385, від 04.07.2015 року №209140000/2015/020908, при цьому лише за останньою з порушенням строку переробки товарів. Водночас, направляючи справу на новий розгляд Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року зазначив, що судами не надано жодної оцінки доводам Управління про те, що дозвіл на переробку на митній території України ввезених товарів із поміщенням їх у відповідний митний режим надавався Товариству 15 березня 2015 року строком 90 днів, тобто до 15 червня 2015 року, й за його продовженням у встановленому законом порядку воно не зверталось, а відтак строк переробки товарів ним було порушено не лише за митною декларацією №209140000/2015/020908 від 04 липня 2015 року. Отже, із порушенням строків переробки було вивезено товар згідно митних декларацій від 04.07.2015 року №209140000/2015/020908 та від 23.06.2015 року №209140000/2015/019540, від 30.06.2015 року №209140000/2015/020385. Вказують, що, ТОВ «СІ ЕФ ТІ Україна» звернулось із листом від 07.04.2016 року №01/07-04 до Львівської митниці ДФС, яким повідомило, що у зв`язку з поломкою виробничого обладнання підприємство невчасно вивезло продукти переробки, виготовлені з сировини, ввезеної за МД від 19.03.2015 року № 209140000/2015/008407 та дозволом, наданим митним органом. Із даного листа вбачається, що позивач визнає та додатково підтверджує порушення ТОВ «СІ ЕФ ТІ Україна» норм митного законодавства. До вищезазначеного листа та у відповідності до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, ТОВ «СІ ЕФ ТІ Україна» було надано самостійний попередній розрахунок сплати митних платежів за невчасно вивезений товар, а саме: ввізного мита на суму 6 303,5 грн. та 3% штрафу у розмірі 189,1 грн.; додаткового імпортного збору на суму 58 810,3 та 3% штрафу у розмірі 1 764,00 грн.; податку на додану вартість на суму 248 263,97 грн. та 3% штрафу у розмірі 7 448,00 грн. Загальна сума вказаних митних платежів згідно розрахунку ТОВ «СІ ЕФ ТІ Україна» становить 322 778,87 грн. (6 303,5 + 58 810,3 + 248 263,97), в тому числі 3% штрафу - 189,1 + 1 764,00 +7 448,00. Зазначають, що у зв`язку відсутністю сплати ТОВ «СІ ЕФ ТІ Україна» суми самостійно вказаних грошових зобов`язань, Львівською митницею ДФС 21.06.2016 року було здійснено списання залишку коштів в розмірі 35 549,83 грн., які були наявні на рахунку відкритому ТОВ «СІ ЕФ ТІ Україна». На суму списаних коштів Львівською митницею ДФС був оформлений аркуш коригування митної декларації № 209140000/2015/008407 від 19.03.2015 для відображення нових відомостей, що стали відомі після закінчення їх митного оформлення. Нові відомості, які вносяться в митну декларацію № 209140000/2015/008407 від 19.03.2015 року аркушем коригування від 21.06.2016, стосуються доплати ТОВ «СІ ЕФ ТІ Україна» 35 549,83 грн., в тому числі: ввізного мита - 1 591,03 + 3% штрафу в розмірі 47,73 = 1 638,76 грн.; додаткового імпортного збору - 6 270,22 + 3% штрафу в розмірі 188,11 = 6458,33 грн.; податку на додану вартість - 26 653, 15 + 3% штрафу в розмірі 799,59 = 27 452,74 грн. З розрахунку, який було складено контролюючим органом за результатами перевірки, сума податкових зобов`язань за невчасно вивезений товар ТОВ «СІ ЕФ ТІ Україна становить 314 234,28 грн., а саме: ввізне мито - 7 017,26 грн.; додатковий імпортний - 58 810,3 грн.; податок на додану вартість - 248 406,72 грн. Проте за мінусом списаних коштів загальна сума податкових зобов`язань становить 279 719,88 (314 234,28 - 34 514,4 (35 549,83-1 035,43 (3% штрафу), а саме: ввізне мито - 5 426,23 (7 017,26 - 1 591,03); додатковий імпортний збір - 52 540,08 (58 810,30 - 6 270,22); податок на додану вартість - 221 753,57 (248 406,72 - 26653,15). Оскільки за результатами перевірки встановлено недотримання ТОВ «СІ ЕФ ТІ Україна» вимог та обмежень, визначених Митним кодексом України, в частині не вивезення за межі митної території України товарів, які переміщувались через митний кордон України за МД № 209140000/2015/008407 від 19.03.2015 року з метою переробки після закінчення строку переробки, контролюючим органом прийнято спірні податкові повідомлення-рішення від 29.07.2016 року №, №, №, якими збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 221 753,57 грн., додаткового імпортного збору у розмірі 52 540,08 грн. та мито на товари у розмірі 5 426,23 грн. відповідно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

15.07.2016 року відповідачем проведено документальну невиїзну перевірки ТОВ «СІ ЕФ ТІ Україна» з питань дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за митною декларацією від 19.03.2015 № 209140000/2015/008407.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт складено акт № 183/14-11/34814005

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог встановлених главою 23 МК України, в частині не вивезення за межі митної території України товарів, які переміщувались через митний кордон України за МД№ 209140000/2015/008407 від 19.03.2015 року з метою переробки та/або продуктів їх переробки після закінчення строку переробки, чим порушено ст. 58, ч. 1 ст. 151, глави 23, ч. 1 ст. 160 глави 23, ст. 276, ст. 278, ч. 1 ст. 279, ч. 4 ст. 280, п. 1 ч. 1 ст. 284, ч. 12 ст. 286, ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 296 МК України, п.п. в) п. 185.1 ст. 185, п. 187.8. ст. 187, п. 190.1. ст. 190, п. 206.12., п. 206.16. ст. 206 ПК України, ст. 3 Закону України «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», що призвело до заниження бази оподаткування товарів, та, як наслідок, до несвоєчасного, недостовірного та неповного нарахування та сплати митних платежів в сумі 279719,88 грн. в тому числі: ввізне мито - 5426,23 грн.; додатковий імпортний збір - 52540,08 грн.; податок на додану вартість - 221753,57 грн.

29.07.2016 року відповідачем на підставі даного вказаного акту перевірки прийняті спірні податкові повідомлення-рішення:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності (код платежу 15010100) на 6782,79 грн., в тому числі 5426,23 грн. за податковими зобов`язаннями та 1356,56 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем додатковий імпортний збір (код платежу 15011100) на 65675,10 грн., в тому числі 52540,08 грн. за податковими зобов`язаннями та 13135,02 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів (код платежу 14070100) на 277191,96 грн., в тому числі 221753,57 грн. за податковими зобов`язаннями та 55438,39 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», який втратив чинність 01.01.2016 року, МК України із змінами і доповненнями в редакції на час спірних правовідносин, ПК України із змінами і доповненнями в редакції на час спірних правовідносин, КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 151 МК України, строк переробки товарів на митній території України встановлюється органом доходів і зборів у кожному випадку під час видачі дозволу підприємству, виходячи з тривалості процесу переробки товарів та розпорядження продуктами їх переробки. Зазначений строк обчислюється, починаючи з дня завершення митного оформлення органом доходів і зборів іноземних товарів для переробки. За заявою підприємства, якому видано дозвіл на переробку товарів, з причин, підтверджених документально, строк переробки товарів на митній території України продовжується зазначеним органом, але загальний строк переробки не може перевищувати 365 днів.

Згідно ч. 1 ст. 160 МК України, митний режим переробки на митній території завершується шляхом реекспорту продуктів переробки чи поміщення їх в інший митний режим, а також у випадках, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 276 МК України, платниками мита є:

1) особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом;

2) особа, на адресу якої надходять товари, що переміщуються (пересилаються) у міжнародних поштових або експрес-відправленнях, несупроводжуваному багажі, вантажних відправленнях;

3) особа, на яку покладається обов`язок дотримання вимог митних режимів, які передбачають звільнення від оподаткування митом, у разі порушення таких вимог;

4) особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з цим Кодексом, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу);

5) особа, яка реалізує або передає у володіння, користування чи розпорядження товари, що були випущені у вільний обіг на митній території України із звільненням від оподаткування митними платежами, до закінчення строку, визначеного законом;

6) особа, яка реалізує товари, транспортні засоби відповідно до статті 243 цього Кодексу.

Згідно ст. 278 МК України, датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 279 МК України, базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є:

1) для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів;

2) для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру.

Для товарів, на які законом встановлено комбіновані ставки мита, база оподаткування визначається відповідно до пунктів 1 і 2 цієї частини.

Згідно ч. 4 ст. 280 МК України, ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 284 МК України, за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом - до товарів, поміщених у митні режими транзиту, тимчасового ввезення, митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі, переробки на митній території, знищення або руйнування.

Згідно ч. 12 ст. 286 МК України, до товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом при дотриманні вимог та обмежень, встановлених главою 23 цього Кодексу.

У разі випуску у вільний обіг продуктів переробки, отриманих з товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території, сплата ввізного мита здійснюється у порядку, визначеному статтею 155 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 289 МК України, обов`язок із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Згідно ч. 4 ст. 296 МК України, у разі нецільового використання товарів, щодо яких було надано умовне звільнення від оподаткування, а також порушення умов митних режимів, поміщення в які передбачає умовне звільнення від оподаткування, застосовуються ставки митних платежів, що діють на день прийняття органом доходів і зборів митної декларації для митного оформлення. Митна вартість товарів, їх кількість чи інші характеристики, що використовуються для визначення бази оподаткування, визначаються на день застосування ставок митних платежів.

Згідно п.п. «в» п. 185.1. ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Згідно п. 187.8. ст. 178 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У випадках, передбачених статтею 191 цього Кодексу, дата виникнення податкових зобов`язань визначається з урахуванням положень статті 191 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань за операціями з постачання послуг нерезидентами, місцем надання яких є митна територія України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

Згідно п. 190.1. ст. 190 ПК України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39/1 цього Кодексу.

Згідно ст. 3 Закону України «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», базою оподаткування додатковим імпортним збором є митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України, визначена відповідно до положень Митного кодексу України. (вказаний закон втратив чинність 01.01.2016 року).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В силу вимог ч. 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Судом встановлено, що 19.03.2015 року позивачем на виконання контракту № 02-2013 укладеного 01.11.2013 року з компанією CFT S.p.A. (як замовником), ввезено на територію України згідно митної декларації № 209140000/2015/008407 товари, поміщені у митний режим переробка на митній території України, код процедури 5100 й відповідачем на звернення позивача 15.03.2015 надано останньому дозвіл на переробку ввезених товарів на митній території України із поміщенням їх у відповідний режим строком 90 днів. Іноземні товари піддаються у встановленому законодавством порядку переробці за умови подальшого реекспорту продуктів переробки.

Ввезені товари, у вигляді продуктів їх переробки в повному обсязі вивезені за межі митної території України, що підтверджується наступними митними деклараціями: № 209140000/2015/10065 від 31.03.2015 року, № 201940000/2015/12776 від 24.04.2015 року, № 209140000/2015/019540 від 23.06.2015 року, №209140000/2015/020385 від 30.06.2015 року, № 209140000/2015/020908 від 04.07.2015 року.

Судом встановлено, що дозвіл на переробку на митній території України ввезених товарів із поміщенням їх у відповідний митний режим надавався Товариству 15.03.2015 року строком на 90 днів, тобто до 15 червня 2016 року, і за його продовженням у встановленому законом порядку воно не зверталось, відтак строк переробки товарів позивачем було пропущено за митними деклараціями: № 209140000/2015/019540 від 23.06.2015 року, №209140000/2015/020385 від 30.06.2015 року, №209140000/2015/020908 від 04.07.2015 року.

При цьому судом враховано також, що позивач звертався з листом від 07.04.2016 №01/07-04 до Львівської митниці ДФС, яким повідомило, що у зв`язку з поломкою виробничого обладнання підприємство невчасно вивезло продукти переробки, виготовлені з сировини, ввезеної за митними деклараціями від 19.03.2015 року №209140000/2015/008407 та дозволом, наданим митним органом (том 2 а.с. 7).

З вказаного листа вбачається, що позивач визнає та додатково підтверджує порушення ним норм митного законодавства.

Відповідно до пп. «а» п.50.1 ст.50 ПК України, платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених п.50.2 цієї статті, надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

До листа від 07.04.2016 №01/07-04 позивачем у відповідності до п.50.1 ст.50 ПК України долучено самостійний попередній розрахунок сплати митних платежів за невчасно вивезений товар (том 2 а.с. 7-8), а саме:

- ввізного мита на суму 6303,5 грн. та 3% штрафу у розмірі 189,1 грн.;

- додаткового імпортного збору на суму 58810,3 грн. та 3% штрафу у розмірі 1764 грн.;

- податку на додану вартість на суму 248263,97 грн. та 3% штрафу у розмірі 7448,00 грн.

Загальна сума вказаних митних платежів згідно поданого позивачем розрахунку становить 322778,87 грн.

У зв`язку з відсутністю сплати позивачем суми самостійно вказаних грошових зобов`язань, Львівською митницею ДФС 21.06.2016 здійснено списання залишку коштів в розмірі 35549,83 грн., які були наявні на рахунку Товариства.

На суму списаних коштів Львівською митницею ДФС оформлений аркуш коригування митної декларації №209140000/2015/008407 від 19.03.2015 для відображення нових відомостей, що стали відомі після закінчення їх митного оформлення: ввізного мита 1638,76 грн.(1591,03 грн. +47,73 грн. штрафу), додаткового імпортного збору 6458,33 грн. (6270,22 грн.+188,11 грн. штрафу), податку на додану вартість 27452,74 грн.(26653,15 грн.+799,59 грн. штрафу).

Як вбачається з розрахунку, який був складений контролюючим органом за результатами перевірки, сума податкових зобов`язань за невчасно вивезений товар позивачем становить 314234,28 грн., а саме: ввізне мито 7017,26 грн., додатковий імпортний збір- 58810,30 грн., податок на додану вартість 248406,72 грн.

З врахуванням списаних коштів загальна сума податкових зобов`язань становить 279719,88 грн., а саме: ввізне мито 5426,23 грн. (7017,26 грн. -1591,03 грн.), додатковий імпортний збір 52540,08 грн. (58810,30 грн. -6270,22 грн.), податок на додану вартість 221753,57 грн. (248406,72 грн.-26653,15 грн.).

Оскільки за результатами перевірки встановлено недотримання ТзОВ «СІ ЕФ ТІ Україна» вимог та обмежень, визначених Митним кодексом України, в частині не вивезення за межі митної території України товарів, які переміщувались через митний кордон України товарів, які переміщувались за МД №209140000/2015/008407 від 19.03.2015 з метою переробки після закінчення строку переробки, контролюючим органом прийнято спірні податкові повідомлення рішення від 29.07.2016:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності (код платежу 15010100) на 6782,79 грн., в тому числі 5426,23 грн. за податковими зобов`язаннями та 1356,56 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем додатковий імпортний збір (код платежу 15011100) на 65675,10 грн., в тому числі 52540,08 грн. за податковими зобов`язаннями та 13135,02 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів (код платежу 14070100) на 277191,96 грн., в тому числі 221753,57 грн. за податковими зобов`язаннями та 55438,39 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Щодо доводів контролюючого органу на те, що Львівською митницею ДФС 04 липня 2015 року був складений протокол про порушення митних правил №1414/20914/15, яким встановлено порушення ОСОБА_1 (декларантом Товариства) строку вивезення за межі митної території України товарів, що переміщувались через митний кордон України з метою переробки та/або продуктів їх переробки, й відповідно до мирової угоди про припинення справи про порушення митних правил шляхом компромісу вказана особа визнала факт порушення митних правил та сплатила 17000,00 грн. штрафу, передбаченого статтею 480 МК України.

Листом Львівської митниці ДФС від 05.07.2016 №10191/7/13-70-19/44 повідомлено ГУ ДФС у Львівській області про те, що ТзОВ «СІ ЕФ ТІ Україна» для продовження терміну дії дозволу на переробку товарів на митній території України не зверталося, і як наслідок, такий строк дії дозволу не продовжувався.

За вищенаведеним фактом, 04.07.2015 Львівською митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил №1414/20914/15 (том 1 а.с.43-44), яким встановлено порушення ОСОБА_1 (декларант ТзОВ «СІ ЕФ ТІ Україна») строку вивезення за межі митної території України товарів, що переміщувались через митний кордон України з метою переробки та/або продуктів їх переробки.

Відповідно до ч.1 ст.521 МК України, за відсутності в діях особи, яка вчинила порушення митних правил, ознак кримінального правопорушення провадження у справі про це правопорушення може бути припинено шляхом компромісу. Компроміс полягає в укладенні мирової угоди між зазначеною особою та органом доходів і зборів, посадова особа якого здійснює провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.521 МК України, за умовами мирової угоди сторони зобов`язуються:

1) особа, яка вчинила порушення митних правил, - у визначений строк, який не може перевищувати 30 днів, внести до державного бюджету кошти в сумі, що дорівнює сумі штрафу, передбаченого санкцією відповідної статті цього Кодексу, та/або задекларувати в митний режим відмови на користь держави товари - безпосередні предмети порушення митних правил, а у відповідних випадках - також товари із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортні засоби, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Якщо за висновком органу доходів і зборів реалізація зазначених товарів, транспортних засобів є неможливою, а також якщо ці товари, транспортні засоби не можуть бути випущені у вільний обіг, вони підлягають декларуванню в митний режим знищення або руйнування;

2) орган доходів і зборів - припинити провадження у справі про порушення митних правил щодо цієї особи та здійснити митне оформлення задекларованих нею товарів відповідно до заявленого митного режиму.

Відповідно до ч.3 ст.521 МК України, товари, транспортні засоби, зазначені у частині другій цієї статті, можуть бути предметом мирової угоди лише за умови, що особа, яка вчинила порушення митних правил, є власником цих товарів, транспортних засобів або уповноважена розпоряджатися ними.

Відповідно до ч. 7 ст.521 МК України, мирова угода у справі про порушення митних правил оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.8 ст. 521 МК України, у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу особа, яка вчинила це правопорушення, вважається такою, що не була притягнута за нього до адміністративної відповідальності.

15.07.2015 між громадянином України ОСОБА_1 та Львівською митницею ДФС укладено Мирову угоду про припинення провадження в справі про порушення митних правил від 04.07.2015 №1414/20914/15 шляхом компромісу. Відповідно до п.1,2,3 Мирової угоди, особа визнає факт вчинення нею порушення митних правил, передбачених ст.480 МК України. Особа зобов`язується до 22.07.2015 року унести до державного бюджету кошти в розмірі 17000 грн., що дорівнює сумі штрафу, передбаченого санкцією статті 480 МК України. Митниця у разі виконання особою умов мирової угоди зобов`язується припинити провадження в справі про порушення митних правил від 04.07.2015 №1414/20914/15.

Враховуючи положення ч.8 ст.521 МК України, припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу саме ОСОБА_1 (декларант) вважається таким, що не був притягнутий за нього до адміністративної відповідальності, а не ТзОВ «СІ ЕФ ТІ Україна».

Окрім того, відповідно до п.1 Мирової угоди про припинення в справі про порушення митних правил від 04.07.2015 №1414/20914/15 шляхом компромісу від 15.07.2015 ОСОБА_1 визнав факт вчинення порушень митних правил, передбачених ст.480 МК України та сплатив штраф у розмірі 17000 грн. (том 1 а.с.115-116).

З огляду на вищенаведене, судом враховуються доводи контролюючого органу про те, що Львівською митницею ДФС 04 липня 2015 року був складений протокол про порушення митних правил №1414/20914/15, яким встановлено порушення ОСОБА_1 (декларантом Товариства) строку вивезення за межі митної території України товарів, що переміщувались через митний кордон України з метою переробки та/або продуктів їх переробки, й відповідно до мирової угоди про припинення справи про порушення митних правил шляхом компромісу вказана особа визнала факт порушення митних правил та сплатила 17000,00 грн. штрафу, передбаченого статтею 480 МК України.

З огляду на вищенаведене, оскільки позивачем не виконано умови пп. «а» п.50.1 ст.50 ПК України в частині сплати суми недоплат та штрафу у розмірі 3% від такої суми відповідно до поданого підприємством розрахунку листом від 07.04.2016 №01/07-04, грошове зобов`язання за МД №209140000/2015/008407 від 19.03.2015, визначене внаслідок порушення митного режиму переробки на митній території України підлягає сплаті в бюджет в сумі недоплати.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи рішення відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що такі рішення прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕФ ТІ УКРАЇНА» про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, - слід відмовити.

Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 94, 139, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 29 жовтня 2021 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна