Справа № 200/12201/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року справа №200/12201/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Харечко О.П., за участю представника позивача Українського С.С., представника відповідача 1 Мєскєва М.С., розглянув у відкритого судового засідання в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Депутата Маріупольської міської ради Клименка Володимира Степановича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі № 200/12201/20-а (головуючий І інстанції Лазарєв В.В.) за позовом Депутата Маріупольської міської ради Клименка Володимира Степановича до Маріупольської міської ради, Маріупольського міського голови Бойченка Вадима Сергійовича про визнання протиправними дій, визнання протиправними а скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду звернувся депутат Маріупольської міської ради Клименко Володимир Степанович з позовом до Маріупольської міської ради, Маріупольського міського голови Бойченка Вадима Сергійовича, в якому просить:

1) визнати противоправним та скасувати окремі положення, а саме статтю 11 «Координаційна рада міської ради» Регламенту маріупольської міської ради VIII скликання затвердженого рішенням Маріупольської міської ради №8/1-4 від 03 грудня 2020 року;

2) визнати противоправним та скасувати рішення Маріупольської міської ради №8/1-6 від 03 грудня 2020 року «Про утворення Координаційної ради Маріупольської міської ради VIII скликання»;

3) визнати протиправними дії Маріупольського міського голови Бойченка Вадима Сергійовича, щодо підписання рішень Маріупольської міської ради №8/1-4, №8/1-6 від 03 грудня 2020 року та зобов`язати здійснити всі передбачені законодавством заходи протидії, щодо ухвалення радою рішень відносно Координаційної ради (дорадчо-погоджувального колегіального органу) створеною для попереднього розгляду порядку денного сесії, пленарних засідань, підготовки організаційних питань роботи ради (а.с. 3-6 т. 1).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року відмовлено у задоволені позовних вимог (а.с. 163-167 т.2).

Не погодившись із таким судовим рішенням, Депутат Маріупольської міської ради ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що спірне рішення є нормативним актом, який безпосередньо порушує права позивача, а відповідно він має право на звернення до суду щодо оскарження цього акту для захисту своїх прав.

Вважає, що місцева рада не може утворювати координаційні ради та їх віднести до виконавчих органів ради (а.с. 175-185 т.2).

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача 1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, рішенням Маріупольської міської ради Донецької області від 03 грудня 2020 року № 8/1-4 відповідно до статей 26, 46,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» затверджено регламент Маріупольської міської ради VIII скликання (т.1 а.с. 12).

Рішенням Маріупольської міської ради Донецької області від 03 грудня 2016 року №8/1-6 згідно зі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 11 Регламенту Маріупольської міської ради VIII скликання, для координації діяльності постійних комісії міської ради та здійснення контролю за виконанням рішень міської ради, міська рада вирішила утворити Координаційну раду Маріупольської міської ради VIII скликання у складі голови та секретаря міської ради, голів постійних комісій міської ради (т.1 а.с. 13).

Вказані рішення були прийняті більшістю депутатів від загального складу ради у відповідністю із ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що підтверджується копією поіменного голосування 3 пленарного засідання І сесії Маріупольської міської ради VIII скликання 03 грудня 2020 року (т.2 а.с. 44-51).

02 грудня 2020 року позивачем до Маріупольського міського голови подано зауваження до проекту Положення про Координаційну раду Маріупольської міської ради VIII скликання та до проекту регламенту Маріупольської міської ради VIII скликання.

Листом від 31 грудня 2020 року повідомлено позивача, що письмові зауваження будуть розглянуті на засіданні робочої групи з розробки та опрацювання Положення про постійні комісії VIII скликання, Положення про Координаційну раду Маріупольської міської ради VIII скликання, регламенту Маріупольської міської ради VIII скликання та винесені на її голосування.

Суд першої інстанції, приймаючи спірне рішення, дійшов висновку, що права позивача (як депутата) є не порушеними прийняттям спірного рішення.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій.

Згідно з пунктом 30 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: прийняття рішень про звернення до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються, зокрема, такі питання як: утворення, обрання і ліквідація постійних та інших комісій ради, зміна їх складу, обрання голів комісій.

Згідно з ч.10 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування» рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

У відповідності до розділу 2 Положення про Координаційну раду Маріупольської міської ради VIII основними завданнями Координаційної ради є координація діяльності постійних комісій ради, депутатських фракцій і груп, контроль за виконанням рішень ради та взаємодія з виконавчими органами, громадськими організаціями, трудовими колективами підприємств та організацій, попереднє опрацювання пропозицій та зауважень з питань, які передбачається винести на розгляд ради.

З метою виконання своїх завдань, Координаційна рада: розглядає пропозиції щодо проектів плану роботи, розкладу та порядку денного пленарних засідань сесії міської ради; вносить пропозиції щодо скликання позачергового пленарного засідання міської ради та дати його проведення відповідно до вимог Регламенту міської ради: розглядає питання про вжиття заходів щодо забезпечення присутності депутатів на пленарних засіданнях; розглядає інші пропозиції з організації роботи міської ради відповідно до вимог Регламенту міської ради; має право вносити пропозиції щодо включення до порядку денного інших питань, що не пройшли попереднього обговорення в постійних комісіях та/або пройшли обговорення в постійних комісіях, однак не були включені до порядку денного; має право вносити пропозиції щодо виконання питань з порядку денного.

Згідно розділу 5 Положення про Координаційну раду Маріупольської міської ради VIII скликання, рішення приймається шляхом відкритого голосування більшістю голосів від загального складу Координаційної ради, У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого на засіданні. Рішення координаційної ради носять рекомендаційний характер. Міський голова враховує рішення Координаційної ради під час формування порядку денного пленарного засідання та при внесенні кандидатур осіб, які пропонуються для обрання, затвердження, призначення або погодження міською радою.

Стаття 11 «Координаційна рада міської ради» Регламенту маріупольської міської ради VIII скликання затвердженого рішенням Маріупольської міської ради №8/1-4 від 03 грудня 2020 року та рішення Маріупольської міської ради №8/1-6 від 03 грудня 2020 року «Про утворення Координаційної ради Маріупольської міської ради VIII скликання є внутрішньо організаційними актами, що регулюють організаційно-процедурні питання діяльності ради та не порушують прав позивача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що питання звернення до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади може бути вирішено на пленарних засіданнях відповідної ради, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування» депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради.

Депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано (частина 4 статті 49 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано (частина 6 статті 49 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

За приписами ч.9 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування» пропозиції і зауваження, висловлені депутатами на сесії ради, або передані в письмовій формі головуючому на сесії, розглядаються радою чи за її дорученням постійними комісіями ради або надсилаються на розгляд підзвітним і підконтрольним їй органам та посадовим особам, які зобов`язані розглянути ці пропозиції і зауваження у строки, встановлені радою, і про вжиті заходи повідомити депутатові та раді.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.

Згідно із ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Кожний депутат місцевої ради у раді та її органах, до складу яких він входить, має один голос. Депутат місцевої ради, який не входить до складу відповідного органу ради, може брати участь у його роботі з правом дорадчого голосу.

Депутат місцевої ради має право: обирати і бути обраним до органів відповідної ради; офіційно представляти виборців у відповідній раді та її органах; пропонувати питання для розгляду їх радою та її органами; вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті; вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю; вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них; висловлюватися щодо персонального складу утворюваних радою органів і кандидатур посадових осіб, які обираються, призначаються або затверджуються радою;) порушувати питання про недовіру сільському, селищному, міському голові, розпуск органів, утворених радою, та звільнення посадових осіб місцевого самоврядування; брати участь у дебатах, звертатися із запитами, ставити запитання доповідачам, співдоповідачам, головуючому на засіданні; вносити пропозиції про заслуховування на пленарному засіданні ради звіту чи інформації будь-якого органу або посадової особи, підзвітних чи підконтрольних раді, а також з питань, що віднесені до компетенції ради, інших органів і посадових осіб, які діють на її території; порушувати в раді та її органах питання про необхідність перевірки роботи підзвітних та підконтрольних раді органів, підприємств, установ, організацій; виступати з обґрунтуванням своїх пропозицій та з мотивів голосування, давати довідки; ознайомлюватися з текстами виступів у стенограмах чи протоколах засідань ради та її органів до їх опублікування; оголошувати на засіданнях ради та її органів тексти звернень, заяв, пропозицій громадян або їх об`єднань, якщо вони мають суспільне значення; об`єднуватися з іншими депутатами місцевої ради в депутатські групи, фракції, які діють відповідно до регламенту ради.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» пропозиції і зауваження, висловлені депутатами місцевої ради на сесіях ради або передані в письмовій формі головуючому на її пленарних засіданнях, розглядаються радою або за її дорученням постійними комісіями ради чи надсилаються на розгляд підзвітним і підконтрольним органам та посадовим особам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівникам відповідних підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, які зобов`язані розглянути ці пропозиції і зауваження у строки, встановлені радою, і про результати розгляду повідомити безпосередньо депутатів місцевої ради, які внесли пропозиції чи висловили зауваження, а також відповідну раду. Рада та її виконавчі органи забезпечують виконання пропозицій і зауважень депутатів місцевої ради, схвалених радою, інформують депутатів про реалізацію пропозицій і зауважень, внесених ними на сесіях рад.

Відтак, саме відповідні Ради, а не окремі депутати, згідно з статтею 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, а отже й наділені в силу Закону на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.

Право захищати інтереси територіальної громади (або її окремих представників) в суді може бути реалізоване шляхом представництва.

При цьому, депутат місцевої ради не уповноважений представляти у судах інтереси такої ради, або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців поза відносинами представництва.

Щодо посилання апелянта на порушення його прав, як депутата, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.15 ч.2 ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради має право об`єднуватися з іншими депутатами місцевої ради в депутатські групи, фракції, діють відповідно до регламенту ради.

Згідно до ст.28 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутатські групи, фракції мають право:

1) на пропорційне представництво в постійних та тимчасових комісіях ради;

2) попередньо обговорювати кандидатури посадових осіб, яких обирає, призначає чи затверджує рада;

3) на гарантований виступ свого представника на пленарному засіданні ради з кожного питання порядку денного сесії ради;

4) об`єднувати зусилля з іншими групами, фракціями для створення більшості в раді чи опозиції;

5) здійснювати інші права, передбачені законами України.

Відповідно до п.7.3 Регламенту Маріупольської міської ради VIII скликання голова депутатської фракції обирається на установчому засіданні членів фракції шляхом відкритого голосування.

Відтак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, згідно вищезазначених норм чинного законодавства, можливість судового захисту передбачена саме для особи, права, свободи та інтереси якої порушено з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відповідно до статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рішення міської ради приймаються більшістю голосів.

Сама по собі незгода позивача із прийнятим спірним рішенням, яке винесене на розгляд сесії, не свідчить про порушення прав останнього, оскільки міська рада діє як колегіальний орган та рішення на сесії ради приймаються більшістю голосів.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів порушення прав та інтересів позивача прийнятим спірним рішенням.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За змістом статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволені адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення Донецького окружного адміністративного суду необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 238, 250,308,310, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Депутата Маріупольської міської ради Клименка Володимира Степановича залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року в справі № 200/12201/20-а залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 01 листопада 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2021 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць