Справа № 420/9475/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9475/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний Перевалочний Комплекс» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний Перевалочний Комплекс» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (відповідач-1), Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №280820 від 17.05.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15 травня 2021 року №280820 є безпідставною та незаконною, оскільки відповідачем при вирішенні питання про накладення штрафу неповно з`ясовано обставини справи.

Так, позивач зазначив, що відповідачем порушено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879.

Також, позивач зазначив, що 16 липня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Південний Перевалочний Комплекс» та товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська Торгова компанія» укладено договір оренди транспортних засобів № 16/07/2020 та згідно з актами приймання-передачі транспортних засобів в порядку та на умовах визначених договорами оренди транспортних засобів, Орендодавець передав, а орендар прийняв у платне користування напівпричіп, а тому на момент здійснення перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Південний Перевалочний Комплекс» не знаходився в статусі перевізника.

Позивач вважає, що відповідно до приписів Закону України «Про автомобільний транспорт» власником транспортного засобу та автомобільним перевізником не завжди є одна і та сама особа, а відповідно до норм чинного законодавства адміністративно-господарські санкції застосовуються виключно до автомобільних перевізників.

Поряд з цим, представником позивача зазначено, що згідно актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, з підстав яких винесено оскаржувані постанови вбачається, що транспортні засоби не належать ТОВ «Південний Перевалочний Комплекс», тобто такі не перебувають ні у власності, ні у користуванні позивача, що виключає їх відповідальність за відповідні порушення.

Також, позивач зазначив, що довідку про здійснення габаритно-вагового контролю водієві не надавали, жодного документа на підставі якого було визначено вагу транспортних засобів на навантаження на осі, водієві також не було надано, з актів перевірок та постанов про застосування адміністративно-господарських санкцій неможливо встановити на яких вагах проводилось зважування.

Таким чином, позивач вважає, що достовірність та правильність результатів вимірювань при здійсненні зважування транспортного засобу та визначенні навантажень на осі транспортного засобу та його загальної ваги підлягає сумніву.

19.07.2021 через канцелярію суду надійшов відзив від відповідача-1, в якому наголошено на неправомірність позовних вимог, оскільки інспекторами Одеського Управління Укртрансбезпеки здійснено габаритно-вагову перевірку вантажного транспортного засобу марки RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом - контейнеровозом KRONE реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать позивачу. Перевіркою виявлено порушення вимоги ст.48 ЗУ Про автомобільний транспорт, відповідальність за що передбачена абз. 14 ч.1 ст. 60 ЗУ Про автомобільний транспорт. Саме з урахуванням означеного порушення, окрім Акта перевірки, складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0057262 від 28.03.2021р.. та інші документи перевірки. При зважуванні виявлено перенавантаження на строєнну вісь на 12,14 тони. Зазначене є перевищенням від допустимої норми маси на строєнну вісь 1,4 тон. Тобто, відсоток перевищення склав більше 10%. а саме 10,36%, що є підставою для застосування штрафної санкції у сумі 17000 грн. Параметри визначені в Акті про перевищення параметрів відповідає показникам результатів виміру, та вказують на перевищення нормативних параметрів. Також, відповідач зазначає, що на розгляд справи - 17.05.2021р. позивач був належним чином та завчасно викликаний рекомендованим листом з повідомленням, про що свідчать запрошення від 05.05.21р. вих. №32912/20.1/24-21, а також список поштових відправлень з повідомленням №2020 від 20.05.2021 р. Таким чином, відповідачем було виконано всі вимоги передбачені законодавством, з огляду на що, визнання його дії протиправними як по складенню матеріалів контролю так і застосуванню штрафів є безпідставними.

01.10.2021 на електронну пошту суду надійшов відзив відповідача-2, який за змістом є аналогічним відзиву, наданому відповідачем-1.

Ухвалою суду від 14.06.2021 року відкрито позовне провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року залучено до участі по справі в якості співвідповідача Державну службу України з безпеки на транспорті та розпочато розгляд адміністративної справи спочатку.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» (далі- ТОВ ««Південний перевалочний комплекс») зареєстровано в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 06.02.2017 року за №0003252, та здійснює господарську діяльність за такими напрямками: 52.24 Транспортне оброблення вантажів. (а.с.10-17).

28.03.2021 року інспектором Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в пункті габаритно-вагового контролю А/д М-05 Київ-Одеса (452 км+811), здійснено ваговий контроль вантажного транспортного засобу марки RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом - контейнеровозом KRONE реєстраційний номер НОМЕР_3 .

За результатами проведення зважування вищеозначеного транспортного засобу, інспектором Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0057262 від 28.03.2021 р., у якому встановлено, що в транспортному засобі допущено перенавантаження на одиночну вісь.

За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом №271855 від 28.03.2021 р., яким встановлено ч.1 абз. 14 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, зокрема, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

28.03.2021 р. посадовою особою Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, у якій зазначено про перевищення транспортного засобу марки RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричепом - контейнеровозом KRONE реєстраційний номер НОМЕР_3 .

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням також складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акта №0057262 від 28.03.2021р., яким визначено суму плати за проїзд у розмірі 219,51 євро.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Олексієм Шинкевичем винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №280820 від 17.05.2021 року, якою до Товариство з обмеженою відповідальністю Південний перевалочний комплекс за порушення ч.1 абз.15 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 року застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн.

Суд встановив, що власником транспортного засобу марки RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричепом - контейнеровозом KRONE реєстраційний номер НОМЕР_3 є ТОВ «Одеська Торгова Компанія» (), про що свідчать договір оренди транспортних засобів №16/07/2020 р. від 16.07.2020 р. та акти прийому передачі транспортних засобів. Тобто ТОВ «Одеська Торгова Компанія» (), виступала в якості перевізника.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України Про автомобільний транспорт №2344-III від 05.04.2001 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2344-III), відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За приписами частини 3 статті 6 Закону №2344-III, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення №103).

Згідно зі статтею 2 Закону України Про автомобільний транспорт (далі - Закон №2344-III, законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України Про транспорт, Про дорожній рух, чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Частиною 2 ст. 29 Закону України Про дорожній рух передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 Закону №2344-III, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 33 Закону України Про автомобільні дороги).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони.

Відповідно до п. 16 цієї Постанови, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30.

Згідно з п. 3 цих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. (далі - Порядок №879).

Відповідно до пп. 4 п. 2 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з абз. 1 п. 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, обов`язок внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів покладено саме на перевізника.

Згідно зі ст. 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (ст. 33 Закону №2344-III).

Відповідно до абзаців 14, 15, 16 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм без відповідного дозволу.

Таким чином, відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Така позиція суду відповідає правовому висновку Верховного Суду у поставові від 09.08.2019 справа №806/1450/16 (адміністративне провадження №К/9901/22072/18), який в силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковим для врахування, а саме: Оскільки, вказаний транспортний засіб у відповідності до вимог чинного законодавства був переданий позивачем у користуванні іншій особі, тому позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності передбаченої абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III.

Згідно зі статтею 8 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Відповідно до п.12 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007р. №879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Натомість, зі складених фахівцями Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, та наявними у матеріалах справи Акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0057262 від 28.03.2021 р., неможливо встановити на яких вагах (якої марки, моделі, з якими характеристиками, можливими чи допустимими похибками) проводилося зважування вантажного транспортного засобу марки RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричепом - контейнеровозом KRONE реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Крім того, суд зазначає, що позивач транспортний засіб марки RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричепом - контейнеровозом KRONE реєстраційний номер НОМЕР_3 передав в оренду ТОВ Одеська Торгова Компанія (), про що свідчать договір оренди транспортних засобів №16/07/2020 р. від 16.07.2020 р. та акти прийому передачі транспортних засобів. Тобто ТОВ Одеська Торгова Компанія (), виступала в якості перевізника.

Відтак, з урахуванням вищеозначеного, судом встановлено, що відповідачем Південним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки, на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, не доведено достовірність та правильність результатів вимірювань при здійсненні зважування вантажного транспортного засобу марки RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричепом - контейнеровозом KRONE реєстраційний номер НОМЕР_5 при визначенні навантажень на осі, та його загальної ваги, у зв`язку з чим спірна постанова Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 280820 від 17 травня 2021 року на суму 17000,00грн., є необґрунтованою, та такою, що складена всупереч вимогам чинного законодавства.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення №520 від 04.06.2021 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2 270,00 грн. (а.с.48).

З огляду на зазначене, та враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Південний перевалочний комплекс, суд вважає за необхідне стягнути на його користь суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2 270,00 грн. з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, як з відповідача який має статус юридичної особи та власний бюджетний рахунок.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Південний перевалочний комплекс до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 280820 від 17 травня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Південний перевалочний комплекс судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Південний перевалочний комплекс (68000, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Аеродромне шосе, 2-Ж, ).

Відповідач Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) .

Відповідач - Державна служби України з безпеки на транспорті (031135, м.Київ, проспект Перемоги, буд.14, ).

Суддя Іванов Е.А.