Справа № 400/1057/20
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 жовтня 2021 р. № 400/1057/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брагар В. С., розглянувши адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

про:заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду,

Рішенням суду від 03.04.2020 року по справі 400/1057/20 позовні вимоги задоволено.

01.06.2020 року на виконання рішення суду видано виконавчі листи.

22.10.2021 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення контролю за виконанням судового рішення, в якій позивач просить зобов`язати відповідача у строк, визначений судом, подати до суду звіт про виконання судового рішення від 13.07.2020 у справі № 400/1495/19.

Згідно з частиною третьою статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Оскільки статтею 382 КАС України не встановлений порядок розгляду заяви позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, тому розгляд вказаної заяви проведено у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що статтею 382 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу.

Разом з тим, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 0640/3719/18.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що приписами статті 382 КАС України не передбачено право позивача на звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю з виконанням рішення, зазначене повноваження є правом суду та вирішується на його розсуд на стадії прийняття рішення.

Зазначеній нормі кореспондують положення пункту 1 частини 6 статті 246 КАС України, згідно з якими у разі необхідності у резолютивній частині вказується про порядок і строк виконання рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі - суд може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке. Подана заява позивача в порядку ст.382 КАС України стосується суми невиплаченої доплати з січня 2018 року по травень 2020 у розмірі 40 184,97 грн, відповідно до розрахунку зробленого відповідачем від 05.05.2020 року.

Суд зазначає, що позивач акцентує увагу на тому, що відповідно до проекту договору купівлі-продажу №202 від 26.06.2019 року, на рахунках відповідача були кошти, які б останній міг скерувати на виконання рішення суду по справі 400/1057/20, а саме виплатити позивачу заборгованість у визначеному розмірі. Щодо вказаного, суд роз`яснює позивачу, що стягнення заборгованості з органів державної влади здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку, та відповідної черговості, а тому виплата заборгованості не може бути здійснення з фондів та рахунків, цільове призначення яких не передбачає вчинення дій по виконанню судових рішень.

Судом також встановлено, що до заяви не додано доказів її направлення відповідачу.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття заяви до розгляду, суд виходить з того, що загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені у статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини першої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

До заяви позивача не додано доказів її надіслання (надання) відповідачу, у зв`язку з чим вона не відповідає вимогам частини першої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням принципу рівності учасників судового процесу відповідач повинен бути повідомлений про зміст заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Норми Кодексу адміністративного судочинства України не передбачають надсилання судом учасникам справи копій заяв, що подаються на стадії виконання судового рішення. Натомість, такий обов`язок установлений для особи, яка звертається із відповідною заявою до суду.

Відповідно до частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про неможливість прийняття заяви до розгляду та необхідність її повернення заявнику.

Керуючись статтями 167, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про встановлення контролю за виконанням судового рішення з доданими матеріалами повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

3. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. С. Брагар