Справа № 580/2721/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

27 жовтня 2021 року справа № 580/2721/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі відповідач 1) та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (далі відповідач 2) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі меншому, ніж передбачено частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік, як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, у розмірі семи мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплаченої суми;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації профінансувати видатки на виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2020 року у розмірі 8 036, 00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій та має право на отримання одноразової грошової допомоги до 05 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, яку всупереч рішенню Конституційного Суду України рішення від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 йому у повному розмірі не виплачено.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем заявлено позовні вимоги, зокрема, про визнання протиправним та скасування рішення Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі меншому, ніж передбачено частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Ухвалою суду від 20.09.2021 надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

08.10.2021 від позивача на адресу суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду у якій вказано, що у зв`язку з проведенням реформування органів державної влади та державного управління, останні тривалий час безрезультатно звертався письмово до міського управління соціального захисту населення в м. Каневі, обласної державної адміністрації, департаменту соціального захисту ОДА для встановлення причини зменшення розміру грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік. Встановлення кола відповідачів у даній справі потребувало значного проміжку у часі внаслідок чого позивач звернувся з позовною заявою до адміністративного суду з пропущеним строком звернення. У зв`язку з викладеним просить суд поновити строк звернення до суду.

Оцінивши викладені у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідачі виплатили йому допомогу до 5 травня 2020 року в меншому розмірі, від передбаченого законодавством.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI частину п`яту статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у такій редакції "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Статтею 171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №607/7919/17.

Отже, 30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня 2020 року.

Таким чином, шестимісячний строк звернення до суду збіг 30.03.2021.

Позивач звернувся з позовом до суду 05.07.2021, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що доводи викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованими, оскільки на підтвердження викладених в ній обставин позивачем до суду належних та допустимих доказів не надано.

Крім того, суд критично оцінює посилання позивача на довготривале встановлення кола відповідачів у даній справі, оскільки питання належного відповідача розглянуто Верховним Судом в рішенні від 29.09.2020 у зразковій адміністративній справі №440/2722/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано причини пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії" рішення від 22 жовтня 1996 року, справа "Девеер проти Бельгії" рішення від 27 лютого 1980 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" розтлумачено обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права. Диспозитивність прав учасників судового процесу та їхніх представників зумовлює заборону зловживання ними, зокрема, в аспекті "підривних" ("руйнівних") діянь із метою скасування прав і свобод (із урахуванням рішень Європейського суду з прав людини у справах "Engel and Others v. the Netherlands", "Lawless v. Ireland", "Michael Kuhnen v. Germany", "Preda and Dardari v. Italy", "Refah Partisi and Other v/ Turkey", "Witzsch v. Germany", "Z'danoka v Latvia").

Враховуючи те, що дотримання процесуальних строків є обов`язком сторін, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду пропущено та відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та його поновлення.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а позовна заява залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 248, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Кульчицький