Справа № 420/15255/21
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, у якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області при розгляді клопотання ОСОБА_1 від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1.9 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України;

зобов`язати Окнянську селищну раду Окнянського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,9 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України (Далі - Дозвіл - 1), за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: кадастрові номери: :01:002:0626-9 га., або :01:002:0625 - 18 га., або :01:002:0622 - 18 га, або :01:003:0189 - 33.5045 га.. за межами населеного пункту Топали, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43,874 га., яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369. (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45,637 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0204 (18);

стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Окнянської селищної ради Окнянського району, Одеської області, (, юридична адреса: 67900, Одеська обл., Окнянський р-н, смт Окни, вул. Першотравнева, буд. 31) судові витрати за подання правничої допомоги в сумі 3500 грн.;

розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона 07.06.2021 звернулась до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, проте, отримала лист відповідача від 12.07.2021, у якому відповідачем зазначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом України, проводиться один раз по кожному виду використання та, у зв`язку з наявністю діючого рішення Окнянської селищної ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність громадянам, заява позивача залишиться без руху та не буде включена до порядку денного чергового пленарного засідання сесії ради.

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо не розгляду належним чином його заяви від 07.06.2021, позивач звернулась до адміністративного суду з позовною заявою.

04 вересня 2021 року до суду (вх.№50587/21) від Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позовних вимог заперечує та вказує, що у зв`язку з діючим рішенням Окнянської селищної ради від 20.05.2021, яким позивачу вже було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність, ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу. Зазначає, що рішення Окнянської селищної ради від 20.05.2021 №468/6-VIII не є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню судом. Вказує, що ніхто не може зобов`язати депутата реалізувати своє право ухвального голосу за прийняття того чи іншого рішення. Також, зазначає, що витрати позивача на правову допомогу відповідачем не визнаються.

15 вересня 2021 року до суду (вх.№ЕП/94732/21) від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказує, що відповідач не розглянув її заяву у законний спосіб, а саме не прийняв рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою або відмову у його наданні. Визначений Земельним кодексом України перелік підстав для відмови у наданні дозволу є вичерпним та не містить такої підстави як наявність рішення про надання вказаного дозволу.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом на позовну заяву, відповіддю на відзив, дослідивши обставини, якими сторони обґрунтовує свої вимоги, суд встановив наступне.

20 травня 2021 року Окнянська селищна рада Окнянського району Одеської області прийняла рішення №486/6-VIII «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність громадянам, які мешкають на території Окнянської селищної ради (за межами населеного пункту)» (а.с.33-36), відповідно до якого вирішила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність громадянам, які мешкають на території Окнянської селищної ради (за межами населеного пункту) у власність ОСОБА_1 , орієнтованою площею земельної ділянки 0,5000 га (п.1.107).

07 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області із заявою (а.с.5) у якій просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: кадастрові номери: :01:002:0626 - 9 га., або :01:002:0625 - 18 га, або :01:002:0622 - 18 га, або :01:003:0189 33,5045 га, за межами населеного пункту Топали, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43,874 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369, (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45,637 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0204 (18).

Також, у зазначеній заяві, позивач зазначала, що якщо надати дозвіл за рахунок вказаних земельних ділянок неможливо у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, або у зв`язку з тим, що вони виставлені на земельні торги, або у зв`язку наданням дозволу іншим громадянам, то просив запропонувати іншу вільну земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності або переданим у розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, які придатні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та за її рахунок надати дозвіл.

Також, вказувала, що вона не заперечує, якщо Окнянська селищна рада надасть їй дозвіл за рахунок наступних земельних ділянок:

1.Несформована земельна ділянка за межами с.Антонівка Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, позначеної на Публічній кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 283155 га, яка межує з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0076 (19).

2.Несформована земельна ділянка біля с.Флора на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, позначеної на Публічній кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 004, площа більше 100 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:004:0432, :01:004:0065 та кадастровий номер :01:004:0463 (7).

3.Несформована земельна ділянка біля с.Флора на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, позначеної на Публічній кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 004, площа більше 62,6920 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:004:0440 (8).

4.Несформовані земельні ділянки за межами с.Федорівка на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, позначеної на Публічній кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 002, орієнтована площа 20 га, які мають межі з земельними ділянками кадастровий номер :01:002:0324 та кадастровий номер :01:002:0592 (1).

Да заяви від 06.06.2021 позивачем було надано копія паспорту та ІПН (а.с.6-7) та графічні матеріали із офіційної карти Держгеокадастру земельних ділянок (а.с.8).

На заяву ОСОБА_1 від 07.06.2021 Окнянська селищна рада Окнянського району Одеської області надала лист від 12.07.2021 №02-15/1630 (а.с.10) за підписом селищного голови, у якому рада зазначила, що у зв`язку з діючим рішенням Окнянської селищної ради №468/6-VIII від 20.05.2021 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність громадянам, які мешкають на території Окнянської селищної ради (за межами населеного пункту)», заява залишиться без руху та не буде включена до порядку денного чергового пленарного засідання сесії Окнянської селищної ради, що відбудеться о 10:00 год 14.07.2021 року.

Вважаючи, що Окнянська селищна рада Окнянського району Одеської області допустила протиправну бездіяльності у неприйнятті рішення за результатом поданої заяви позивача від 07.06.2021, а також відсутність підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність, позивач звернулась до суду з позовною заявою.

Вирішуючи спір що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Основним нормативним актом, який регулює земельні відносини, є Земельний кодекс України.

Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (абзац перший частини першої). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга). Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя). Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (частина четверта).

Статтею 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із змістом ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади в межах своїх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову. у його наданні.

У п.30 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що вирішення питань про прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

За приписами п.11 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених п. 4 і 16 ст. 26, п. 1, 29 і 31 ст. 43 та ст. ст. 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Таким чином, нормами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи повинен прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 23.11.2018 у справі №826/8844/16.

Проте, судом не встановлено, що питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність громадянам, які не зареєстровані на території Окнянської селищної ради (за межами населеного пункту)» на сесії ради 14 липня 2021 року розглядався та, відповідно, щоб було прийнято рішення з цього питання.

Суд зазначає, що ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «земельного» питання. У світлі вимог ч.2 ст.19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

У межах заявленого спору позивач звернувся до відповідача із заявою, за наслідками розгляду якої відповідач як суб`єкт владних повноважень повинен був прийняти відповідне управлінське рішення, в той час як останній протиправно сформував і направив відповідь на таку заяву позивача у формі листа.

При цьому, надсилаючи лист від 12.07.2021, відповідач зазначає про залишення заяви позивача без руху.

Разом з тим, слід зазначити, що й строк розгляду заяви є строком виконання органом місцевого самоврядування своїх повноважень (компетенції). Цей строк, разом з іншими елементами (складовими), утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку - є свідченням формального порушення реалізації повноважень.

Оскільки питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях відповідної ради, тому способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Правовий статус депутата місцевої ради, як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого органу та рівноправного члена місцевої ради, а також гарантії депутатської діяльності визначені та встановлені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про статус депутатів місцевих рад».

Положеннями ст.2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів" обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 19.05.2020 у справі №221/285/17, від 10.09.2020 у справі №420/6027/19.

Таким чином, депутати Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, не приймаючи рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки за заявою ОСОБА_1 , діяли всупереч вимогам статті 59 України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За своєю правовою природою бездіяльність це як пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах; так і характеризується свідомим і вольовим актом поведінки особи.

В даному випадку, при розгляді питань порядку денного на засіданні чергової 9 сесії Окнянської селищної ради 14.07.2021, питання щодо надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність громадянам, які не зареєстровані на території Окнянської селищної ради (за межами населеного пункту) - не розглядалось, рішення по цьому питанню не приймалось, що характеризує вказану форму поведінки як свідому та вольову, направлену на не досягнення жодного з визначених законодавством результату.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Рисовський проти України (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу належного урядування.

Принцип належного урядування, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі Hasan and Chaush v. Bulgaria №. 30985/96).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, яка полягає в не прийнятті рішення про надання дозволу чи відмови у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за заявою від 07.06.2021, так як відповідне рішення Окнянська селищна рада Окнянського району Одеської області не прийняла у встановлений законом строк та у встановленому порядку, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Суд звертає увагу, що дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Таку правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17, від 22.02.2019 у справі № 813/1631/14, від 18 червня 2020 року у справі 654/1613/16-а.

Як вбачається зі ст.79-1 Земельного кодексу України, метою надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є формування земельної ділянки, яке полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта.

Під час розробки проекту, серед іншого, визначаються (узгоджуються) її межі та з`ясовується наявність правових та фактичних перешкод для надання її у власність, зокрема спірність прав щодо ділянки. Ці обставини повинні враховуватися органом, що розпоряджається землями, під час затвердження проекту та надання земельної ділянки у власність, а не на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Надання дозволу на розробку проекту відведення не свідчить, що проект радою буде затверджено. Якщо буде виявлено обставини, що за законом є підставами для відмови у затвердженні проекту, рада може відмовити.

Отже, суд приходить до висновку, що наявність рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є підставою для відмови у розумінні ст. ст. 116, 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

На підставі абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідач в межах даної справи протиправно не прийняв жодного з визначених законодавством рішень на етапі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, а тому, виконуючи завдання адміністративного суду передбачене у ст.2 КАС України та обираючи ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області відповідно до вимог законодавства повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.06.2021 та прийняти рішення за наслідками розгляду цієї заяви.

При цьому суд звертає увагу, що порядок розгляду такого клопотання та вичерпний перелік підстав для відмови, передбачено ст.118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1. ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо вимог позивача стягнути з Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області на її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певну суму, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 вересня 2019 року по справі № 810/2760/17.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду:

1) договір про надання професійної правничої допомоги від 05.06.2021 (а.с.11), який укладено між адвокатом Опалько Олегом Миколайовичем (адвокат) та ОСОБА_1 (Замовник), відповідно до п.1.1 якого, Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами. За правову допомогу, передбачену п.1.2 договору Замовник сплачує Адвокату винагороду в розрахунку 50% прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» за одну годину роботи адвоката на час розрахунку (п.3.1. договору). Розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору (п.4.1. договору)4

2) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія №2243 (а.с.12);

3) попередній (орієнтований) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести відповідно договору про надання юридичних послуг від 05.06.2021 по справі за адміністративним провадженням за позовом ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність при розгляді заяви від 07.06.2021 та зобов`язання вчинити певні дії у розмірі 3500,00 грн (а.с.13);

4) акт виконаних робіт від 20.08.2021 (а.с.14), відповідно до якого Адвокат надав, а Замовник прийняв послуги на правову допомогу відповідно до договору від 05.06.2021 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність при розгляді заяви від 07.06.2021 та зобов`язання вчинити певні дії на загальну суму 3500,00 грн, а саме:

-надав консультацію та роз`яснення, виготовив графічні матеріали земельних ділянок, підготував звернення до Окнянської ОТГ для отримання дозволу на виготовлення технічної документації (05.06.2021) 1000,00 грн;

-вивчив лист Окнянської ОТГ від 12.07.2021, надав консультацію Замовнику, підготував позов до Окнянської ОТГ (19.08.2021) 1500,00 грн;

-додаткова консультація Замовника, складання акту виконаних робіт, заяви про відшкодування судових витрат, надав роз`яснення стосовно подальших дій, підготовка та подання відповіді на відзив 1000,00 грн.

Дослідивши вищезазначені заяву та докази, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість розміру витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, суд враховує заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить розподілити.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанові Верховного Суду від 03.08.2021 у справі №480/3172/20.

Таким чином, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для позивача, предмет позову та обсяг задоволених позовних вимог, те, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження у порядку ст.263 КАС України у письмовому провадженні, суд доходить висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Відтак, суд вважає клопотання представника позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу частково обґрунтованим та що його слід задовольнити в частині стягнення з Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача у розмірі 1000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області при розгляді клопотання ОСОБА_1 від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1.9 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України;

Зобов`язати Окнянську селищну раду Окнянського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,9 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: кадастрові номери: :01:002:0626-9 га, або :01:002:0625 - 18 га, або :01:002:0622 - 18 га, або :01:003:0189 - 33.5045 га за межами населеного пункту Топали, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43,874 га., яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369 (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45,637 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0204 (18) з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Окнянська селищна рада Окнянського району Одеської області (вул.Першотравнева, буд.31, смт Окни, Окнянський район, Одеська область, 67900, ).

Суддя О.В. Глуханчук