Справа № 160/17641/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 160/17641/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року (головуючий суддя Юхно І.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 період його навчання в СПТУ №29 м. Кривого Рогу з 01.09.1985 року по 22.05.1989 року та період проходження строкової військової служби з 22.06.1989 року по 29.04.1991 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період його навчання в СПТУ №29 м. Кривого Рогу з 01.09.1985 року по 22.05.1989 року та період проходження строкової військової служби з 22.06.1989 року по 29.04.1991 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільгового стажу за Списком №1: період його навчання в СПТУ №29 м. Кривого Рогу з 01.09.1985 року по 22.05.1989 року та період проходження строкової військової служби з 22.06.1989 року по 29.04.1991 року з моменту її призначення з 6 травня 2020 року.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач, зокрема, зазначив, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування періоду навчання та строкової військової служби в лавах Радянської Армії до пільгового стажу за Списком №1 є неправомірними та такими, що суперечать нормами чинного законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року по справі №160/17641/20 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду його навчання в СПТУ №29 м. Кривого Рогу з 01.09.1985 року по 22.05.1989 року та періоду проходження строкової військової служби з 22.06.1989 року по 29.04.1991 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період його навчання в СПТУ №29 м. Кривого Рогу з 01.09.1985 року по 22.05.1989 року та період проходження строкової військової служби з 22.06.1989 року по 29.04.1991 року з урахуванням обмежень, встановлених абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періоду його навчання в СПТУ №29 м. Кривого Рогу з 01.09.1985 року по 22.05.1989 року та період проходження строкової військової служби з 22.06.1989 року по 29.04.1991 року з моменту її призначення з 6 травня 2020 року за вирахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено (а.с.56-60).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Оскільки Відповідачем неправомірно відмовлено Позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу, порушені права підлягають відновленню судом.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 67-71).

В апеляційній скарзі Відповідач, із посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що до страхового стажу додатково зараховується по одному року за кожний рік стажу саме роботи на підземних роботах, на роботах з особливо важкими умовами праці за Списком №1, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах. Позивач безпідставно посилається на приписи статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки в даному випадку йде мова про обчислення стажу, необхідного для розрахунку розміру пенсії, а не стажу, потрібного для виникнення права на призначення пільгової пенсії. Крім того, Відповідач зазначив, що органи Пенсійного фонду України наділені виключними дискреційними повноваженнями на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку).

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач, посилаючись, зокрема, на спільний лист Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 16.01.2006 року №194/0/14-06/039-6, №467/02-20, заперечує проти вимог апеляційної скарги.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання представників не направили, що не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що Позивач з 06.05.2020 отримує пенсію за віком по Списку №1 та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до витягу з електронної пенсійної справи Позивача періоди з 01.09.1985 по 22.05.1989 (навчання у вищих/середн. НЗ) та з 22.06.1989 по 29.04.1991 (військова служба строкова) зараховані до страхового стажу в одинарному розмірі.

12.10.2020 Позивач звернувся до Тернівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) м. Кривого Рогу управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив надати роз`яснення з питання незарахування до пільгового стажу за списком №1 періодів навчання та періоду проходження служби в Армії.

Листом відділу з питань перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про розгляд звернення» від 20.10.2020 №20620-21121/Л-03/8-0400/20 Позивачеві стосовно питання щодо кратного обчислення стажу періоду проходження військової служби та навчання за спеціальністю повідомлено, що згідно до Порядку зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, періодів проходження військової служби, навчання та перебування на виборних посадах додатково до страхового стажу зазначені періоди не зараховуються для пенсій призначених після 01.01.2007 року. Отже, зарахувати період навчання та військової служби додатково до страхового стажу немає законних підстав.

Пунктом 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №41/26486 (далі Положення №№28-2), Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За нормами ч.2 ст.114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Норми чинного законодавства встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.

Із записів трудової книжки серії Позивача судом встановлено, що Позивач до вступу на роботу навчався з 01.09.1985 по 20.05.1989 СПТУ №29 за професією машиніст транспортно-навантажувальних машин (диплом № НОМЕР_1 ) та в подальшому працював, зокрема:

- 12.06.1989 прийнятий машиністом електровоза на дільниці №11 шахти «Октябрьськая» третього розряду з повним робочим днем на підземних роботах (наказ №24к від 12.06.1989);

- 21.06.1989 звільнений у зв`язку з призовом в Радянську Армію п.3 ст.36 КЗпП УРСР (наказ №26к від 23.06.1989);

- 22.06.1989 29.04.1991 служба в Радянській Армії (військовий білет НОМЕР_2 );

- 11.06.1991 прийнятий машиністом електровоза на дільниці №11 шахти «Октябрьськая» третього розряду з повним робочим днем на підземних роботах (наказ №14к від 14.06.1991).

Згідно з розрахунком стажу Позивача (витяг з електронної пенсійної справи) до страхового стажу зараховані, зокрема, наступні періоди: 01.09.1985-22.07.1989 (3 р. 8 міс. 22 дн. навчання у вищих/середн. ВЗ); 22.06.1989-29.04.1991 (1 р. 10 міс. 8 дн. Військова служба строкова). Відповідно до матеріалів пенсійної справи Позивача до пільгового стажу вказані періоди Відповідачем зараховано не було.

Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.12.2005 за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Список №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, чинний на період роботи Позивача затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 та постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, містить в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Відповідно пункту «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту»).

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Як встановлено судом, Позивач 20.05.1989 закінчив Середнє професійно-технічне училище №29 м. Кривого Рогу за професією машиніст транспортно-навантажувальних, а з 12.06.1989 був прийнятий машиністом електровоза на дільниці №11 шахти «Октябрьськая» третього розряду з повним робочим днем на підземних роботах.

Оскільки перерва між днем закінчення Позивачем навчання в ПТУ і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців, то період навчання Позивача з 01.09.1985 по 20.05.1989 в СПТУ №29 повинен бути зарахований до пільгового трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №683/1774/16-а та від 09.07.2020 у справі №308/13118/16-а.

Крім того, щодо проходження Позивачем військової строкової служби в Радянській армії з 22.06.1989 року по 29.04.1991року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2019 року у справі №513/1195/16-а.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач 12.06.1989 був прийнятий машиністом електровоза на дільниці №11 шахти «Октябрьськая» третього розряду з повним робочим днем на підземних роботах та звільнений з цієї посади 21.06.1989 звільнений у зв`язку з призовом до Радянської Армії.

Тобто, Позивач на момент призову на строкову військову службу працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №1.

Крім того, військовим квитком, наявним у матеріалах справи, також підтверджується, що Позивач проходив військову службу в період з 22.06.1989 року по 29.04.1991 року.

Враховуючи викладені обставини, період проходження Позивачем строкової військової служби підлягає зарахуванню до пільгового стажу по Списку №1.

При цьому, час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (абз.2 ч.1 ст.8 Закону № 2011-ХІІ).

Таким чином, періоди навчання в СПТУ №29 з 01.09.1985 року по 20.05.1989 року та період проходження Позивачем строкової військової служби з 22.06.1989 року по 29.04.1991 року підлягають зарахуванню до пільгового стажу Позивача з урахуванням обмежень, встановлених абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Оскільки Відповідачем неправомірно відмовлено Позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу, порушені права підлягають відновленню судом із застосуванням належного способу захисту даних прав.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову у даній справі прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 03 лютого 2021 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року по справі №160/17641/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 27 жовтня 2021 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов