Справа № 320/6294/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у закритті провадження у справі

11 серпня 2021 року № 320/6294/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представника позивача - Терехова М.С., представника відповідача 1 - Фесюк О.В., представника відповідача 2 - Карпюк І.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі за позовом Громадської організації «Асоціація фахівців ветеринарної медицини Київської області» до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Громадської організації «Асоціація фахівців ветеринарної медицини Київської області» до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів (відповідач-1) та Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (відповідач-2) про скасування наказу в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області Куриліна В.М. від 27.04.2021 р. за №1824-ОД та скасування Сутруктури Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області затвердженої в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів А.Лордкіпанідзе від 19.03.2021.

У судовому засіданні представником відповідача-2 заявлено клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач-2 вказує, що Громадське об`єднання «Асоціація фахівців ветеринарної медицини Київської області» звернулася до суду з цим позовом в порядку адміністративного судочинства, доводячи протиправний характер оскаржуваного наказу та структури.

На думку відповідача-2 аналіз спірних правовідносин дає підстави стверджувати, що цей спір не є публічно- правовим і відповідно до статті 19 КАС України не підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Вважає, що оскаржений наказ та структура є актами розпорядчого, внутрішньо-організаційного характеру у правовідносинах, учасником/суб`єктом яких Громадська організація «Асоціація фахівців ветеринарної медицини Київської області» не є. Виданням цих розпорядчих актів (у формі наказу та структури) відповідач не реалізовує стосовно позивача владно-управлінських функцій; з їх виданням не виникає публічно-правових відносин за участі позивача (у значенні пункту 2 частини першої статті 4, пункту 1 частини першої статті 19 КАС України). Відповідно вони не створюють для позивача прав та обов`язків, а отже і права на захист шляхом їх оскарження в судовому порядку.

Вказує, що за змістом позовної заяви позивач оскаржує наказ Головного управління та структуру в частині, яка прав і обов`язків позивача у межах спірних правовідносин не стосується. Обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення заявленої позовної вимоги не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, а тому воно не може бути предметом спору.

У судовому засіданні представники відповідачів вказане просили вказане клопотання задовольнити та закрити провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача проти даного клопотання заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Вважає, що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 стосовно тлумачення частини другої статті 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до частини третьої статті 24 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивачка, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Крім того, вимога щодо доступності правосуддя в частині реалізації права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів закріплена у міжнародних документах: Загальній декларації прав людини (стаття 8), Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (стаття 14), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) (стаття 6), Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів та зловживання владою, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН від 29 листопада 1985 року (пункт 4).

Європейський суд з прав людини у пунктах 21-26 рішення від 22 липня 2014 року у справі «Корня проти Республіки Молдова» (заява № 22735/07) констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції. Цей суд зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати в деяких випадках обмеженням. Суд повинен переконатись у тому, що застосовані заходи не обмежують та не знижують можливості доступу до суду таким чином, що порушується сам зміст цього права. Більше того, обмеження буде неспівмірним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету та якщо не існує розумної співмірності між застосованими заходами і переслідуваною метою (рішення у справі «Уейт і Кеннеді проти Німеччини», заява № 26083/94, пункт 59). Право на доступ до суду буде порушеним, коли регулювання не переслідує більше мету правової безпеки і належного управління правосуддям, а є бар`єром, який перешкоджає підсудній особі добитися розгляду по суті своєї справи компетентним судом (рішення у справі «Цалкізіс проти Греції», заява № 11801/04, пункт 44).

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. № 667 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Відповідно до п.1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області (нова редакція) затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24 лютого 2020 року №153 Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Отже відповідачи є органами державної влади, а отже суб`єктами владних повноважень, які виконують публічно-владні управлінські функції на підставі законодавства.

За текстом пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із' наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Як убачається з матеріалів справи, Громадське обєднання «Асоціація фахівців ветеринарної медицини Київської області» оспорює наказ, які видав в.о. Начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, а саме: від 27.04.2021 за № 1824-ОД (яким введено в дію структуру га штатний розпис); а також структуру Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області затверджену в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів 19.03.2021.

Як стверджує сам відповідач-2 видання наказу про введення в дію структури та штатного розпису та затвердження структури є зовнішньою формою реалізації, у цьому випадку, в.о. Начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області та в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів своїх повноважень щодо затвердження структури Головного управління, штатного розпису та введення їх в дію.

Правовий статус Головного управління визначено Законом України «Про центральні органи виконавчої влади». Положенням про Головне управління, а повноваження Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів або особи, яка виконує його обов`язки, змінювати структуру, а так само вирішувати питання, пов`язані зі штатним розписом, визначені Законом України «Про центральні органи виконавчої влади». Положенням про Держпродспоживслужбу та Положенням про Головне управління Державної служби україни з питань безпечності харочвих продуктів та зазисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної прлітики та продовольства України від 12.04.2017 №209, окремі норми яких наведено вище Аналогічним чином і визначено повноваження Начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, або особи, яка виконує його обов`язки щодо реалізації управлінських рішень та введення в дію оскаржуваних структури та штатного розпису.

На думку суду, оскаржений наказ та структура є актами розпорядчого, внутрішньо-організаційного характеру у правовідносинах, учасником/суб`єктом яких є значне коло учасників (суб`єктів). Виданням цих розпорядчих актів (у формі наказу та структури) відповідач реалізовує стосовно них владно-управлінських функцій; з їх виданням виникає публічно-правових відносин.

Водночас встановити чи порушують оскаржуваний наказ та структура права позивача суд може встановити лише за результатами судового розгляду справи, надавши кожному учаснику справи належний доступ до правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 КАС України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах.

З матеріалів справи вбачається, Громадське об`єднання «Асоціація фахівців ветеринарної медицини Київської області» є добровільною громадською організацією, що об`єднує спеціалістів ветеринарної медицини Київської області, які добровільно вступили в Асоціацію з метою сприяння розвитку галузі ветеринарної медицини та для представництва та захисту економічних, соціальних та професійних прав.

Метою діяльності Асоціації є задоволення та захист законних соціальних, економічних, матеріальних, творчих вікових та інших спільних інтересів своїх членів; сприяння професійній та науковій діяльності спеціалістів ветеринарного профілю спрямованої на поліпшення рівня галузі ветеринарної медицини Київської області та України.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 28.11.2013 №12-рп/2013 громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб (п. 2.6 Рішення).

З аналізу вказаних законодавчих норм убачається, що Громадське об`єднання «Асоціація фахівців Ветеринарної медицини Київської області», яка не згодна з оскаржуваним рішенням, має право оскаржити це рішення в порядку, передбаченому КАС.

Як зазначив Верховний Суд у Постанові від 31 березня 2021 року №640/21611/19 у справі за позовом громадської організації "Європейський закон і порядок"до Державної архітектурно-будівельної інспекції України,треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Концепт Плаза", Товариство з обмеженою відповідальністю "АРІКС" зазначив, що Зазначені обставини не свідчать про очевидну відсутність у позивача матеріально-правової заінтересованості і були встановлені лише під час судового розгляду справи. Встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову (п.88).

Не надаючи наперед оцінку позовним вимогам, зважаючи на вищевикладену позицію Верховного Суду суд вважає, що відсутність порушеного права може бути лише підставою для відмови у задоволенні позову, а не підставою для закриття провадження.

Зважаючи на правову позицію висловлену в постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №640/21611/19, судом не враховується правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 31 березня 2021 у справі 200/5604/20-а.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,4,53,238,243,294 КАС України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання про закриття провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Щавінський В.Р.