Справа № 560/10942/21
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

28 жовтня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати грошової компенсації за ненадання протягом 2016-2018 років санаторно-курортної путівки, стягнути з відповідача грошову компенсацію за ненадання протягом 2016-2018 року санаторно-курортної путівки у розмірі 8358,00 грн, стягнути з відповідача 10000,00 грн моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що відповідач протиправно не виплатив позивачці компенсацію за ненадання протягом 2016-2018 року санаторно-курортної путівки.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивачці 13.08.2013 видана путівка з терміном лікування з 25.09.2015 по 18.10.2015. Наступна заява позивачки щодо взяття на чергу для отримання санаторно-курортного лікування подана 24.10.2017. У вересні 2019 року остання забезпечена послугами санаторно-курортного лікування у період з 18.09.2019 по 05.10.2019. Відповідач вважає, що розмір компенсації замість санаторно-курортної путівки особам з інвалідністю ІІ групи становить 464,00 грн, а не 8358,35 грн. Просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивачка не погодилась з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов з підстав їх необґрунтованості.

У відповіді на відзив позивачка просила розглянути справу в судовому засіданні з викликом сторін у зв`язку зі складністю справи, та з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Ухвалою від 02.09.2021 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

Позивачка - ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації з заявою про виплату грошової компенсації за ненадання протягом 2016-2018 років санаторно-курортної путівки.

Листом від 22.03.2021 Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації повідомило позивачку про те, що остання 13.08.2013 зверталась до Управління з заявою для отримання послуг із санітарно-курортного лікування та отримала путівку в санаторій "Слава" м. Миргород тривалістю 21 календарний день з 25.09.2015 по 18.10.2015. Наступна заява щодо постановки на чергу для отримання путівки надійшла 24.10.2017. У вересні 2019 року позивачка відпочивала у санаторії "Світанок" відповідно до договору від 18.09.2019 №3 за бюджетною програмою 2507030 "Заходи із соціальної, трудової та професійної реабілітації інвалідів". Також відповідач повідомив, що позивачка перебуває на черзі для отримання санаторно-курортної путівки з 15.10.2019.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати грошової компенсації за ненадання протягом 2016-2018 років санаторно-курортної путівки, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

За змістом статті 29 Закону України від 06.10.2005 №2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" грошова компенсація замість санаторно-курортної путівки і компенсація вартості самостійного санаторно-курортного лікування виплачується особам з інвалідністю, законним представникам дітей з інвалідністю на підставі медичних рекомендацій відповідно до законодавства, що визначає їх право на безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням.

Грошову компенсацію замість санаторно-курортної путівки і компенсацію вартості самостійного санаторно-курортного лікування призначає і виплачує місцевий орган виконавчої влади, який відповідно до своїх повноважень забезпечує санаторно-курортне лікування осіб з інвалідністю, категорії яких визначені законом.

Порядок виплати і розміри грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки і компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Механізм виплати грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування деяким категоріям осіб з інвалідністю, та її розміри визначені Порядком виплати деяким категоріям осіб з інвалідністю грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2007 №150 (далі - Порядок №150).

Пунктом 2 Порядку №150 передбачено, що виплата грошової компенсації за путівку та за самостійне лікування проводиться на підставі медичних рекомендацій відповідно до законодавства, що визначає право осіб з інвалідністю на безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням, у розмірах, визначених відповідно до пункту 4 цього Порядку, структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчим органом міської ради міста обласного значення, районної у місті у разі її утворення (крім мм. Києва та Севастополя) ради за місцем перебування на обліку для забезпечення санаторно-курортним лікуванням: особам, інвалідність яких пов`язана з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, що потребують лікування супутніх захворювань відповідно до медичних рекомендацій, якщо протягом трьох календарних років такі особи не одержували безоплатної путівки до санаторно-курортного закладу і не виплачувалася за це грошова компенсація за путівку та за самостійне лікування у зазначений період Фондом соціального страхування; іншим особам з інвалідністю, якщо вони протягом трьох календарних років не одержували безоплатної путівки до санаторно-курортного закладу.

Відповідно до пункту 3 Порядку №150 підставою для виплати грошової компенсації за путівку та за самостійне лікування є такі документи: заява особи з інвалідністю про виплату грошової компенсації; медична довідка за формою 070-О щодо необхідності забезпечення санаторно-курортним лікуванням; документ про сплату повної вартості санаторно-курортної путівки строком санаторно-курортного лікування не менш як 18 днів, що засвідчує проходження особою з інвалідністю санаторно-курортного лікування (тільки для виплати грошової компенсації за самостійне лікування); посвідчення особи з інвалідністю, що підтверджує її належність до категорії громадян, зазначених у пункті 2 цього Порядку.

Згідно з пунктом 4 Порядку №150 грошова компенсація за путівку та за самостійне лікування нараховується і виплачується в таких розмірах (округлених до однієї гривні): особам з інвалідністю I та II групи - 75 відсотків, III групи - 50 відсотків розміру середньої вартості санаторно-курортної путівки, що обчислюється з розрахунку 35 відсотків (з округленням до однієї гривні) розміру одного прожиткового мінімуму, щороку встановленого законом на 1 січня відповідного року для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз вказаних норм свідчить, що однією з підстав для отримання особою з інвалідністю грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки є факт неотримання протягом трьох календарних років безоплатної путівки до санаторно-курортного закладу.

За інформацією Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації позивачка 13.08.2013 подала заяву про забезпечення санаторно-курортним лікування. У вересні 2015 року останній видана путівка у санаторій "Слава" м. Миргород на період лікування з 25.09.2015 по 18.10.2015. Вказані обставини не є спірними та не заперечуються сторонами.

Водночас спірною обставиною в межах правовідносин у цій справі є факт звернення позивачки до відповідача у жовтні 2015 року з заявою про надання санаторно-курортної путівки.

Під час розгляду справи позивачка в свою чергу не надала доказів звернення до відповідача в жовтні 2015 року з заявою про надання санаторно-курортної путівки.

Ухвалою від 12.10.2021 Хмельницький окружний адміністративний суд витребував в Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації відомості щодо звернення у 2015 році ОСОБА_1 з заявою про одержання санаторно-курортної путівки.

На виконання вимог ухвали від 12.10.2021 відповідач повідомив, що до Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації позивачка зверталась з заявою та довідкою 070/о про одержання санаторно-курортної путівки у 2013, 2017 та 2019 роках. У 2015 році заяви з необхідним пакетом документів ОСОБА_1 не надавала.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації з заявою про одержання санаторно-курортної путівки у 2015 році.

Оскільки ОСОБА_1 у 2015 році забезпечена санаторно-курортною путівкою на підставі заяви від 13.08.2013 та у 2019 році на підставі заяви від 24.10.2017, тому протягом 2016-2018 років відповідач не пропустив трирічний термін щодо забезпечення останньої санаторно-курортною путівкою.

Суд вважає, що відповідач не вчиняв протиправну бездіяльність, що полягає у невиплаті позивачці грошової компенсації за ненадання протягом 2016-2018 років санаторно-курортної путівки. А тому підстави для стягнення з відповідача грошової компенсації у розмірі 8358,00 грн відсутні. У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди також відсутні.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
Відповідач:Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації (вул. Тернопільська, 4,Хмельницький,Хмельницька область,29016 , код ЄДРПОУ - 03198528)

Головуючий суддя О.Л. Польовий