Справа № 234/9478/21
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/9478/21
Провадження № 2-а/234/161/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.

за участю: секретаря судового засідання Коханової Д.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону пункт пропуску «Мілове» про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 22.07.2021р звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 19 липня 2021 року вона виїхала з тимчасово окупованої території, оскільки, мала необхідність відвідування батьків, які мають постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що наразі відсутня можливість вільного перетину лінії розмежування через контрольні пункти в`їзду - виїзду зі сторони тимчасово окупованих територій через блокування з боку самопроголошених органів на тих територіях. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Луганського прикордонного загіну, пункт пропуску „Мілове про накладення адміністративного стягнення № 016992/21 від 19.07.2021р її ( ОСОБА_1 ) було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700грн за ч.1 ст.204-2 КУпАП за порушення вимог п.3 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2019 №815, відповідно до якого в`їзд/виїзд осіб ТОТ та з таких територій здійснюється виключно через визначені КПВВ, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП. Вважає постанову №016992/21 від 19.07.2021р про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення незаконною та просить її скасувати.

Ухвалою судді від 22.07.2021 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_2 , начальник Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса, надав суду відзив на позов, згідно до якого зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає повністю і вважає, що вони не ґрунтуються на законі, є безпідставними і тому не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у відповідності до ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності; позивачкою порушено вимоги п.3 ст.288 КУпАП «Порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення», а саме «Скарга подається в орган (посадовій собі), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якщо інше не становлено законодавством України. Скарга, що надійшла, протягом трьох діб надсилається разом із справою органу (посадовій особі), правомочному відповідно до цієї статті її розглядати.». Також, вказує, що ст.6 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного Суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що Україна не несе відповідальності за незаконні дії РФ чи її окупаційної адміністрації на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях або за прийняті ними незаконні рішення. У відповідності до ст.12 зазначеного вище Закону в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019р №815, в якому визначено, що в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Зазначає, що 19 липня 2021 року на ділянці проведення операції об`єднанних сил в межах Донецької та Луганської областей функціонували визначені КПВВ про що наявна інформація в інтернет виданнях та на сайтах Операції об`єднаних сил, Державної прикордонної служби, Східного регіонального управління та відповідних прикордонних загонів, а також 19 березня 2021 року окупаційною владою ТОТ України здійснювався пропуск громадян через КПВВ «Новотроїцьке» та «Станиця Луганська» з 08.00 до 16.00, про роботу якого та кількість осіб, які здійснили виїзд з ТОТ України у Донецькій та Луганській областях і в`їзд до таких територій у визначеному КПВВ постійно інформують в Інтернет виданнях та на сторінках у соціальних мережах Операції об`єднаних сил, сайтах Державної прикордонної служби, Східного регіонального управління та відповідних прикордонних загонів, у зв`язку з чим позивач мав фізичну можливість в законний спосіб здійснити виїзд з ТОТ України. Вказує, що позивачка під час перетину державного кордону України з території РФ в ППр «Мілове» пояснила, що 18.07.2021р на напрямку н.п. Успенка (ТОТ) - Матвєєв Курган (РФ) здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації, чим порушила Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019р №815. При дачі пояснень позивачка не висказувала будь яких заперечень або зауважень до змісту відібраних пояснень та не надавала будь яких документів, які могли звільнити її від адміністративної відповідальності або пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. В матеріалах справи про адміністративні правопорушення наявні пояснення позивачки, написані нею власноруч, в яких вона підтвердила данні викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, зазначила що про порядок виїзду з ТОТ України знає, під час виїзду з ТОТ України до РФ заходи оформлення виїзду з ТОТ до РФ представниками Державної прикордонної служби України не здійснювалися, намагання здійснити виїзд з ТОТУ України встановленим порядком не підтвердила, скоєне правопорушення та накладаємо на неї стягнення не оспорює. В матеріалах справи наявний рапорт прикордонного наряду «Перевірка документів» в ППр «Мілове» в якому зазначено, що під час прикордонного контролю за допомогою підсистеми «Ризик» та опитування було встановлено, що позивачка порушила порядок виїзду з тимчасово окупованій території України. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення також наявна пам`ятка якою до позивача доведені положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП; заява позивачки про доведення до неї права на отримання безоплатної правової допомоги. Вважає, що даною заявою позивачка відмовляється від правової допомоги та бажає захищати себе особисто. Просить у задоволенні адміністративного позову громадянки ОСОБА_1 до 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгена Пікуса про накладення адміністративного стягнення відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на котрі посилалася позивачка як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.7 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України передбачено зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_2 .

Мати позивачки ОСОБА_3 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (копія паспорту: НОМЕР_1 , виданого 20.10.2015р Слов`янським МВ ГУДМС України в Донецькій області).

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 19 липня 2021 року №016992/21, яка винесена начальником групи ІПК віпс (тип А) впс «Мілове» імені Віктора Банних, старшим лейтенантом Охрімовою І.С. (старший прикордонних нарядів в ППр «Мілова»), позивачку ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.204-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1700грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 19.07.2021 о 10:20 в пункті пропуску «Мілове» під час здійснення прикордонного контролю було виявлен громадянку України ОСОБА_1 , яка відповідно до інформації, наявної в базі даних Державної прикордонної служби України (далі - БД), 04.02.2020 виїхала з контрольовано: території України до тимчасово окупованої території України (далі - ТОТ) через КПВВ «Майорське», а 19.07.2021 о 10:20 в`їхала на територію України з РФ через пункт пропуску «Мілове». Особою надано письмові пояснення, в яких вона зазначила, що 18.07.2021 близько 20:00 здійснила виїзд з ТОТ до РФ на напрямку н.п. «Успенка» (ТОТ) - н.п. «Матвєєв-Курган» (РФ) в районі н.п. «Успенка», що також підтверджується витягом з БД, відповідно до якого відсутня інформація про виїзд її з ТОТ через КПВВ. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.3 постанови КМУ №815 від 17.07.2019р «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», тобто скоїла правопорушення, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 ст.204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, зокрема, на Закон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Відповідно до частин 1 та 3 статті 12 цього Закону, в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

28 листопада 2019 року набрав чинності Порядок №815, відповідно до п.1 якого, він визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій.

Дія цього Порядку поширюється на всіх фізичних та юридичних осіб, які здійснюють такий в`їзд/виїзд і переміщення товарів через контрольні пункти в`їзду-виїзду, контрольні пункти в`їзду-виїзду на залізниці.

Згідно з пунктом 3 Порядку №815, в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти в`їзду-виїзду відповідно до вимог цього Порядку.

Контрольні пункти в`їзду-виїзду не призначені для перетинання державного кордону.

Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду-виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

З визначення термінів, викладених в пункті 2 Порядку вбачається, що контрольний пункт в`їзду-виїзду - це комплекс будівель, спеціальних, інженерних споруд і технічних засобів, розташованих на спеціально визначеній земельній ділянці, де здійснюються заходи контролю в`їзду-виїзду осіб, транспортних засобів та товарів, які переміщуються на тимчасово окуповані території та з таких територій.

Лінія розмежування - умовна лінія на місцевості між тимчасово окупованими територіями та контрольованими територіями, яка проходить по передньому краю передових позицій об`єднаних сил/

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що положення Порядку визначають правила в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них виключно через контрольні пункти в`їзду-виїзду, які розташовані на спеціально визначеній земельній ділянці в межах лінії розмежування, при цьому такі контрольні пункти в`їзду-виїзду не призначені для перетинання державного кордону.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП виключно у разі переміщення саме через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивачку накладено стягнення за ч.1 ст.204-2 КУпАП за перетинання державного кордону через непрацюючий пункт пропуску «Успенка», закритий розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.02.2015 №106-р.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний кордон України», державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 9 цього Закону, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Стаття 35 Закону України «Про державний кордон України» передбачає, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

Зокрема, стаття 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Таким чином, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.

Відповідно до вимог ст.284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.204-2 ч.1 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачкою під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 454грн, що підтверджується квитанцією.

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 134, 139, 241- 246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону пункт пропуску «Мілове» про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову №016992/21 від 19 липня 2021 року, винесену старшим прикордонних нарядів відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України старшим лейтенантом Охрімовою Іриною Сергіївною про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700,00грн за порушення ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Стягнути з рахунок бюджетних асигнувань Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені нею витрати по сплаті судового збору у сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні, 00коп).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Лутай А.М.