Справа № 140/4782/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/4782/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Столярчук А.В.,

представника позивача Фідрі О.О.,

представника відповідача Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «Воротнів» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Воротнів» (далі - ФГ «Воротнів», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (далі - ППР) від 31.12.2020 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС у Волинській області, на підставі акту фактичної перевірки від 10.12.2020 № 03/243/09-05/38592815, прийняло оскаржуване ППР від 31.12.2020 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 500000,00 грн.

Позивач не погоджується із висновками перевірки та вказаним ППР, з огляду на таке.

Так, фактичну перевірку проведено на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 04.12.2020 № 2649, який не містить підстав для її проведення. Оскаржуване ППР прийняте на підставі акту перевірки від 10.12.2020, що не відповідає дійсності, та не за встановленою формою.

ППР від 31.12.2020 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 500000,00 грн. прийняте у зв`язку із встановленням за результатами проведення фактичної перевірки порушення позивачем статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (зі змінами та доповненнями; далі - Закон № 481/95-ВР) - зберігання пального без ліцензії.

Позивач вказує, що зберігання пального в паливних баках транспортних засобів не потребує отримання ліцензії на право зберігання пального, оскільки такі баки не є нерухомим майном та не мають чіткої прив`язки до місця (території).

Перевіркою встановлено, що ФГ «Воротнів» купувало у ТзОВ «Опек Плюс» дизельне паливо у червні, серпні 2020 року об`ємом 1000 л та 3751 л відповідно. Поставка ПМП відбувалася тягачами ДАФ 105.410 д.н.з НОМЕР_1 з автоцистерною НОМЕР_2 та Мерседес Актрос 1845, д.н.з. НОМЕР_3 з автоцистерною НОМЕР_4 за юридичною адресою позивача та фактичного місця проживання ОСОБА_1 (керівника ФГ «Воротнів»). Проте, сам факт поставки пального не свідчить про факт зберігання пального без ліцензії. Позивач стверджує, що вказане дизельне паливо, отримане у ТзОВ «Опек Плюс», зливалося безпосередньо в паливні баки транспортних засобів, що використовуються ФГ «Воротнів» у власній господарській діяльності.

Позивач також вказує, що у господарській діяльності використовує три транспортних засоби, загальний об`єм паливних баків яких становить 3940 л, що на 219 л більше, ніж було поставлено 03.08.2020. Перевірка була проведена на підставі бухгалтерських документів, без встановлення наявності чи відсутності ємкості для зберігання пального. ФГ «Воротнів» не має на балансі жодних стаціонарних паливних ємностей чи паливних складів для зберігання пального, оскільки купує його виключно для заправлення транспортних засобів безпосередньо у паливні баки.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 119).

В поданому до суду 28.05.2021 відзиві на позовну заяву (а. с. 123-128) представник відповідача Сахарчук А.А. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного ППР, прийнятого на підставі акту фактичної перевірки, яким встановлено факт зберігання позивачем пального без придбання відповідної ліцензії, чим порушено вимоги статті 15 Закону № 481/95-ВР.

10.06.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач з доводами відзиву не погодився з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 166-171).

В поданих до суду запереченнях від 17.06.2021 (а. с. 189-192) представник відповідача Кучер Д.А. доводи відповіді на відзив заперечив з мотивів, викладених у відзиві (а. с. 189-192).

Ухвалою суду від 02.06.2021 судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання (а. с. 162).

02.07.2021 суд постановив ухвалу про заміну у справі відповідача ГУ ДПС у Волинській області (ідентифікаційний код 43143484) на його правонаступника ГУ ДПС у Волинській області (ідентифікаційний код ВП 44106679) (а. с. 198), а також про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а. с. 199).

В судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представник позивача Фідря О.О. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, та просить його задовольнити.

Представник відповідача Сахарчук А.А. у тих же судових засіданнях позов заперечив та просить відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 04.12.2020 № 2649 «Про проведення фактичної перевірки» (а. с. 133), направлень на перевірку від 04.12.2020 № 2220, № 2221 (а. с. 146) у період з 10.12.2020 по 14.12.2020 ГУ ДПС у Волинській області (інспектори Демчук В.Г., Крисюк Р.Б.) провело фактичну перевірку ФГ «Воротнів» дотримання чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним (реєстраційний № 03/243/09-05/ НОМЕР_5 від 15.12.2020), яким встановлення порушення вимог статті 15 Закону № 481/95-ВР (а. с. 134-135).

17.12.2020 за № 1/12 ФГ «Воротнів» подало до ГУ ДПС у Волинській області заперечення на вказаний акт фактичної перевірки (а. с. 33-37) та листом від 29.12.2020 № 29389/10/03-20-09-02-10 відповідач повідомив позивача про розгляд заперечення із зазначенням про те, що висновки акту перевірки не підлягають скасуванню, а заперечення на акт перевірки таким, що не підлягає до задоволення (а. с. 38-40).

31.12.2020 ГУ ДПС у Волинській області, на підставі акту перевірки № 03/243/09-05/ НОМЕР_5 від 10.12.2020, прийняло ППР № форми «С», яким за порушення статті 15 Закону № 481/95-ВР, на підставі пункту 54.3 статті 54 ПК України, статті 17 Закону № 481/95-ВР, до ФГ «Воротнів» застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 500000,00 грн. (а. с. 41).

15.01.2021 ФГ «Воротнів» подало до ДПС України скаргу на ППР від 31.12.2020 № (а. с. 42-46).

Рішенням ДПС України від 01.04.2021 № 7374/6/99-00-06-03-02-06 залишено без змін ППР від 31.12.2020 № , а скаргу - без задоволення (а. с. 47-48).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із статтею 1 Закону № 481/95-ВР у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

За приписами статті 15 Закону № 481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Підпунктом 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

За правилами підпункту 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України не є акцизним складом пересувним:

транспортний засіб, що використовується суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу та платником акцизного податку, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки;

паливний бак транспортного засобу.

Відповідно до статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави суду дійти висновку про те, що суб`єкту господарювання необхідно отримувати ліцензію для здійснення зберігання пального у стаціонарних цистернах/ємностях, тоді як отримання ліцензії для здійснення зберігання пального у паливному баку як ємності для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі чинним законодавством не передбачено, що виключає у такому випадку застосування штрафу за зберігання пального без наявності ліцензії в сумі 500000,00 грн.

З матеріалів перевірки вбачається, що штраф в сумі 500000,00 грн. згідно із ППР від 31.12.2020 № було застосовано, виходячи з таких фактичних обставин.

Так, перевіркою встановлено, що у користуванні ФГ «Воротнів» перебувають транспортні засоби: автомобіль (тягач) DAF XF 105/460, д.н. НОМЕР_6 , DAF XF 105/460, д.н. НОМЕР_7 , автомобіль RENAULT MAGNUM 460.18, д.н. НОМЕР_8 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів (а. с. 14, 16, 18), договорами оренди вантажного автомобіля у фізичної особи (а. с. 149-154). Згідно з технічними характеристиками тягачів DAF XF 105/460, на кожному з них встановлено по 2 баки для заправки об`ємом 850 л та 430 л, що в загальному становить 1280 л на один тягач.

Перевіркою також встановлено, що згідно з реєстром акцизних накладних за період з 01.04.2020 по 10.12.2020 ФГ «Воротнів» придбавало пальне в кількості 7755,35 л у різних постачальників. До перевірки надано договір поставки нафтопродуктів № 55 від 26.06.2020, постачальником якого є ТзОВ «Опек Плюс» (а. с. 155-156). Згідно з акцизними накладними від 26.06.2020 № 55, від 03.08.2020 № 4 (а. с. 140-141), видатковими накладними на придбання дизельного палива від 30.06.2020 № 12, від 03.08.2020 № 41 (а. с. 218-219) ТзОВ «Опек Плюс» пересувним акцизним складом (д.н. НОМЕР_4 , НОМЕР_2 ) відвантажило пальне на адресу: Луцький район, с. Воротнів, вул. 17 Вересня, 34, в кількості 1000 л та 3751 л відповідно.

Факт зберігання пального підтверджується наданими ФГ «Воротнів» документами, зокрема, договором-заявкою № 03/08/2020 від 03.08.2020 на транспортне перевезення та ТТН № 216 від 03.08.2020, з яких випливає, що автомобіль DAF XF 105/460, д.н. НОМЕР_7 з причепом д.н. НОМЕР_9 здійснював завантаження товару (цемент у мішках) в смт Ямниця Івано-Франківської області, тому не міг заправляти даний автомобіль за адресою: Луцький район, с. Воротнів. Враховуючи наведене, вважається неможливим залити кількість 3751 л пального в паливні баки наявних на 03.08.2020 автомобілів, які використовуються в господарській діяльності ФГ «Воротнів». У зв`язку із цим, контролюючий орган дійшов висновку про те, що ФГ «Воротнів» здійснювалося зберігання пального за відсутності діючої ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено вимоги статті 15 Закону № 481/95-ВР.

Суд не погоджується із вказаними висновками перевірки, виходячи з такого.

Так, суд бере до уваги доводи позивача про те, що автомобіль DAF XF 105/460, д.н. НОМЕР_7 був заправлений 03.08.2020 у с. Воротнів Луцького району (а. с. 211-213).

Відповідно до договору-заявки від 03.08.2020 № 03/08/2020, ТТН від 03.08.2020 № 216, акту прийому-передачі виконаних робіт та подорожнього листа від 03.08.2020 № 19/2 (а. с. 229-230, 232-233) автомобіль DAF XF 105/460, д.н. НОМЕР_7 з причепом д.н. НОМЕР_9 дійсно здійснював перевезення вантажу (цемент у мішках на піддонах) за маршрутом смт Ямниця Івано-Франківської області - с. Струмівка Луцького району, дата завантаження 03.08.2020, дата вивантаження 04.08.2020. Враховуючи приблизну відстань між с. Струмівка Луцького району Волинської області та смт Ямниця Івано-Франківської області (в середньому 270 км) та приблизний час поїздки (4 години) (а. с. 223-226), відмітку в подорожньому листі від 03.08.2020 № 19/2 про видачу водію пального в кількості 1250 л (а. с. 233), не виключається можливість заправлення вказаного автомобіля саме 03.08.2020 в с. Воротнів Луцького району перед виїздом в рейс до смт Ямниця Івано-Франківської області.

Отже, відповідач належними та допустимими доказами не довів ту обставину, що є неможливим залити кількість 3751 л пального в паливні баки наявних на 03.08.2020 автомобілів, які використовуються в господарській діяльності ФГ «Воротнів», та не спростував доводи позивача про те, що отриманим по акцизній накладній від 03.08.2020 № 4 від ТзОВ «Опек Плюс» паливом в кількості 3751 л були заправлені три вантажні автомобілі, в т. ч. автомобіль DAF XF 105/460, д.н. НОМЕР_7 .

Крім того, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (інспектори, які проводили перевірку) підтвердили, що під час перевірки будь-яких стаціонарних ємностей для зберігання пального у позивача виявлено не було, та не виключається, виходячи із загального об`єму паливних баків трьох вантажних автомобілів, можливість їх одночасного заправлення паливом в кількості 3751 л, отриманим по акцизній накладній від 03.08.2020 № 4 від ТзОВ «Опек Плюс».

З урахуванням наведеного, суд погоджується із доводами позивача про те, що у даному випадку чинним законодавством обов`язку позивача отримати ліцензію для здійснення зберігання пального у паливних баках транспортних засобів, що використовуються у господарській діяльності, чинним законодавством не передбачено, що виключає у такому випадку застосування штрафу за зберігання пального без наявності відповідної ліцензії в сумі 500000,00 грн. згідно із оскаржуваним ППР від 31.12.2020 № .

Відтак, з наведених вище мотивів та підстав, виходячи з наданих суду частиною другою статті 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного ППР від 31.12.2020 № належить задовольнити.

При цьому, доводи позивача про проведення фактичної перевірки на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 04.12.2020 № 2649 без наявності підстав та прийняття ППР на підставі акту перевірки, якого не існує, свого підтвердження під час розгляду справи не знайшли.

Так, відповідач надав суду доповідну записку від 04.12.2020 із зазначеними у ній фактичними підставами для призначення перевірки (а. с. 144), а оскаржуване ППР прийняте на підставі акту фактичної перевірки, складеного 14.12.2020 та зареєстрованого в контролюючому органі 15.12.2020 (а. с. 134-135), помилкове зазначення дати складання акту перевірки у зазначеному ППР (10.12.2020 замість 15.12.2020) не впливає на зміст винесеного рішення та не є підставою для його скасування. Крім того, оскаржуване рішення правомірно прийняте на підставі Закону № 481/95-ВР у формі ППР, як це передбачено ПК України.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 7500,00 грн., що був сплачений квитанцією від 06.05.2021 № 0.0..1 (а. с. 12, 118).

За правилами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частин п`ятої - сьомої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 05.05.2021 (а. с. 174), додаткових угод № 1, № 2 (а. с. 176, 177), акту прийому-передачі наданих послуг від 11.06.2021 (а. с. 182), дубліката квитанції від 06.10.2021 (а. с. 183), ФГ «Воротнів» сплатило на рахунок адвоката Фідрі О.О., який здійснює професійну діяльність відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 820 (а. с. 175), кошти на правничу допомогу в сумі 7500,00 грн.

Суд звертає увагу, що кошти в сумі 5500,00 грн., згідно із актом приймання-передачі від 11.06.2021 (а. с. 182), сплачені за підготовку позовної заяви, відповіді на відзив та представництва інтересів в суді, вказані послуги стосуються даної справи та реально надані. Разом з тим, на думку суду, послуги у вигляді переговорів для надання консультацій, опрацювання документів та законодавства (всього в сумі 2000,00 грн.) відшкодуванню не підлягають, оскільки їх фактичне надання та відношення до цієї справи матеріалами справи не підтверджується.

Відтак, враховуючи складність справи, час, який об`єктивно необхідно було витратити адвокатом на надання послуг, та їх обсяг, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 5500,00 грн. відповідають критеріям співмірності, передбаченими частиною п`ятою статті 134 КАС України, та не підлягають зменшенню, не зважаючи на подання представником відповідача ГУ ДПС у Волинській області заперечень щодо співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката (а. с. 196).

Таким чином, на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати з ГУ ДПС у Волинській області в загальному розмірі 13000,00 грн. (з них: судовий збір в сумі 7500,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5550,00 грн.).

Керуючись статтями 243 - 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 31 грудня 2020 року № .

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код ВП 44106679) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства «Воротнів» (45639, Волинська область, Луцький район, с. Воротнів, вул. 17 Вересня, 34, ідентифікаційний код 38592815) судові витрати в загальному розмірі 13000 гривень 00 копійок (тринадцять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст рішення складений 18 жовтня 2021 року