Справа № 420/9575/21
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/9575/21
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Урсу І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 2 вересня 2021 року (суддя Токмілова Л.М., м. Одеса, повний текст рішення складений 07.09.2021) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

8 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Укртрансбезпеки №587-к від 12.05.2021 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Волинській області - начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті, у зв`язку з нез`явленням на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, відповідно до частини другої статті 87 Закону України "Про державну службу";

- поновити ОСОБА_1 з 13 травня 2021 року на посаді, що є рівнозначною посаді заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Волинській області начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті, з якої його було звільнено.

- стягнути з Укртрансбезпеки на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 травня 2021 року по день винесення судового рішення та середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку у видачі належно оформленої трудової книжки за період з 14 квітня 2021 року по день винесення судового рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 2 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Апелянт/позивач вказує на те, що суд першої інстанції невірно визначив обліковий період відсутності ОСОБА_1 на роботі внаслідок тимчасової непрацездатності, та, як наслідок, невірно застосував частину другу статті 87 Закону України "Про державну службу", яка визначає в якості підстави для припинення державної служби нез`явлення державного службовця на службі внаслідок тимчасової непрацездатності період протягом більш як 120 календарних днів підряд протягом року.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції справа була розглянута за правилами загального позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Урсу І.М., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Державної служби України з безпеки на транспорті № 405-к від 20.03.2019 року ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградської області, призначено на посаду заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Волинській області - начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті, з 21 березня 2019 року, як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису (а.с. 101).

31 березня 2021 року начальником Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки на ім`я Голови Державної служби України з безпеки на транспорті складено службову записку, якою повідомлено, що ОСОБА_2 , призначений на посаду заступника начальника управління-начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Волинській області з 21 березня 2019 року. Місце його проживання: м. Кропивницький, що за 700 км від Луцька. За період роботи він перебував на робочому місці: у 2019 році 96 робочих днів при нормі тривалості робочого часу за рік - 250, у 2020 році 10 робочих днів (з 03.02.2020 по 07.02.2020 та з 16.03.2020 по 20.03.2020) при нормі тривалості робочого часу за рік 251; з 01 січня 2021 року на роботу не виходив. З його слів він перебуває на лікарняному. Підтверджуючих документів не надав. Поштову кореспонденцію ОСОБА_3 не отримує і вона повертається назад. Так, через Укрпошту відправлялися рекомендованим листом з описом попередження про наступне вивільнення 02.07.2020 року та 05.11.2020 року (копії квитанцій додаються). Тривала відсутність працівника відділу не сприяє ефективному, оперативному та якісному виконанню покладених на відділ державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті завдань, обов`язків та функцій. Враховуючи вказану вище інформацію, висловлено прохання звільнити ОСОБА_1 із займаної посади (а.с. 105).

На підтвердження втраті працездатності внаслідок захворювання ОСОБА_1 надав листки непрацездатності за періоди:

- з 04.01.2021 року по 02.02.2021 року згідно листка непрацездатності АЛГ №002461 виданого КНП "Поліклінічне об`єднання №1" міської ради міста Кропивницький, причина непрацездатності "загальне захворювання" (а.с. 114);

- з 03.02.2021 року по 12.02.2021 року згідно листка непрацездатності АДН №112330 виданого КНП "Центр первинної медично-санітарної допомоги №10" Одеської міської ради, причина непрацездатності "загальне захворювання" (а.с. 115);

- з 15.02.2021 року по 26.02.2021 року згідно листка непрацездатності АЛГ №004263, виданого КНП "Поліклінічне об`єднання №1" міської ради міста Кропивницький, причина непрацездатності "загальне захворювання" (а.с. 116);

- з 01.03.2021 року по 19.03.2021 року згідно листка непрацездатності АДЕ №889443, виданого ПП ПВФ "Ацинус" який знаходиться у м. Кропивницький, причина непрацездатності "загальне захворювання" (а.с. 117);

- з 22.03.2021 року по 15.04.2021 року згідно листка непрацездатності АДН №498255, виданого КНП "Центр первинної медично-санітарної допомоги №28" Одеської міської ради, причина непрацездатності "загальне захворювання" (а.с. 118);

- з 16.04.2021 року по 01.05.2021 року, згідно листка непрацездатності АДН №499021, виданого КНП "Центр первинної медично-санітарної допомоги №28" Одеської міської ради, причина непрацездатності "загальне захворювання" (а.с. 119);

- з 05.05.2021 року по 27.05.2021 року згідно листка непрацездатності АДН №499354, виданого КНП "Центр первинної медично-санітарної допомоги №28" Одеської міської ради, причина непрацездатності "загальне захворювання" (а.с. 120);

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті №587-к від 12.05.2021 року ОСОБА_1 , з 13 травня 2021 року звільнено з посади заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Волинській області - начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті у зв`язку з нез`явленням державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, відповідно до частини другої статті 87 Закону України "Про державну службу" (а.с. 102).

Вважаючи зазначений наказ протиправним ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у відповідача були законні підстави для припинення державної служби ОСОБА_1 , тому оскаржуваний наказ є правомірним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таки висновком суду першої інстанції з наступних обставин.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи застосовує принцип законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до преамбули Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон № 889-VIII) цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Відповідно до частини 2 статті 87 Закону № 889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення може бути нез`явлення державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд або більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності (без урахування часу відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами), якщо законом не встановлено більш тривалий строк збереження місця роботи (посади) у разі певного захворювання.

За державним службовцем, який втратив працездатність під час виконання посадових обов`язків, посада зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

При застосуванні наведеної норми права колегією суддів враховуються висновок верховного Суду, викладений у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №815/4343/17, де касаційний суд зазначив, що при визначені наявності підстав для припинення державної служби у зв`язку з нез`явленням державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд внаслідок тимчасової непрацездатності облік часу нез`явлення на службі здійснюється безперервно, починаючи з першого дня нез`явлення на службу через тимчасову непрацездатність. У такому разі, вихід державного службовця на службу до закінчення зазначеного періоду (120 календарних днів) - перериває такий строк та, у наступному, цей період тимчасової непрацездатності не враховується при визначенні наявності підстав припинення державної служби у зв`язку з нез`явленням державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд внаслідок тимчасової непрацездатності.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується позивачем, ОСОБА_1 у період з 4 січня 2021 року (перший день нез`явлення на службу через тимчасову непрацездатність) по день звільнення (більше 120 календарних днів підряд) не з`являвся на службі.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у Укртрансбезпеки були законні підстави для припинення державної служби ОСОБА_1 , а оскаржуваний наказ є правомірним.

Щодо посилання позивача в апеляційній скарзі на лист Міністерства соціальної політики України від 19.08.2016 року №12209/0/14-16/06 щодо застосування норм частини другої статті 87 Закону України "Про державну службу", згідно якого дні тимчасової непрацездатності слід розраховувати протягом робочого року, то колегія суддів вважає, що наведеною нормою Закону не передбачено, що відсутність на роботі розраховується відповідно до календарного року чи одного року, а саме протягом року, що також підтверджує, що цей рік починається з настанням відповідної події (у спірному випадку - перший день тривалого перебування позивача на лікарняному).

До того ж, зазначений лист Мінсоцполітики має роз`яснювальний (інформаційний) характер та не встановлює норм матеріального права.

Також колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №420/6311/18, від 15 травня 2021 року у справі №808/3576/16, оскільки правовідносини у зазначених справах не є тотожними із цією справою. На відміну від обставин цієї справи, у наведених справах суд касаційної інстанції надавав оцінку правомірності звільнення державного службовця у зв`язку із нез`явленням державного службовця на службу більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності.

Отже, враховуючи те, що позовні вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволені позову в цій частині позову ОСОБА_1 .

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відсутність вини відповідача у затримці видачі трудової книжки позивачу.

Таким чином, резюмуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить належних, переконливих доводів та аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, чи давали б підстави вважати інакше. Суд першої інстанції правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 2 вересня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2021 року.