Справа № 120/13969/21-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

29 жовтня 2021 р. Справа № 120/13969/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Віятик Наталія Володимирівна, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як встановлено, предметом позову є вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача у не виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 та 2021 роки як учаснику бойових дій у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком та як наслідок зобов`язання відповідача здійснити донарахування різниці за вказані вище роки.

За змістом статті 17-1 Закону № 3551-XII особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Розглядаючи справу № 607/7919/17, Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 зазначив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата оспорюваної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Як наслідок суд Касаційної інстанції дійшов висновку, що перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Отже, шестимісячний строк звернення позивача до суду із позовом про виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік закінчується 30.03.2021.

Однак, позов подано до Вінницького окружного адміністративного суду 25.10.2021, тобто із пропущенням шестимісячного строку звернення до суду.

Крім того, позивач в позовній заяві вказує, що строк звернення до суду з цим позовом не пропущений, оскільки має стійку хронічну хворобу і протягом усього 2020 та початку 2021 перебував на стаціонарному лікуванні. На підтвердження чого надав виписку з історії хвороби № 2183 від 12.08.2020, згідно якої ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 31.07.2020 по 12.08.2020, виписку з медичної карти стаціонарного хворого ревматологічного відділення № 418/58 від 22.02.2021, згідно якої ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 08.02.2021 по 22.02.2021 та виписку з медичної карти стаціонарного хворого ревматологічного відділення № 418/267 від 25.06.2021, згідно якої ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 14.06.2021 по 25.06.2021.

Так, питання щодо строку звернення за отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня 2021 у меншому розмірі судом не вирішується, адже позивачем станом на дату звернення з цим позовом такий строк не пропущений, разом з тим, строк звернення позивача до суду із позовом про виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у встановленому законом розмірі пропущений.

Посилання позивача на те, що останній протягом 2020 хворів підтверджується лише випискою з історії хвороби № 2183 від 12.08.2020 згідно якої ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 31.07.2020 по 12.08.2020 та випискою з медичної карти стаціонарного хворого ревматологічного відділення № 418/58 від 22.02.2021, згідно якої ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 08.02.2021 по 22.02.2021, разом з тим вищевказані періоди не є послідовними та нерозривними, що ж до решти періоду 2020 року в суду відсутні докази неможливості своєчасного звернення позивача з позовом до суду.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Крім того, суд не бере до уваги звернення позивача до відповідача із заявою про здійснення перерахунку ОГД до 5 травня, оскільки подання такої заяви та отримання відповіді на неї від 28.09.2021 № 6019 не змінює моменту з якого починає свій відлік строк звернення до суду, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання допомоги.

До того ж звертаючись із заявою до відповідача позивач вже знав про існування протиправної, на його думку, бездіяльності щодо недоплати щорічної допомоги до 5 травня (мотив ухвали узгоджується із висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 31.03.2021 в справі № 240/12017/19).

Крім цього, строк звернення із заявою до відповідача про повну виплату недоплаченої допомоги до 5 травня встановлений вказаною вище нормою ст. 17-1 Закону № 3551-XII і цього строку позивач не дотримався.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Суд звертає увагу, що зміст рішення Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №440/2722/20 (провадження №Пз/9901/14/20), яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №440/2722/20 та отримання роз`яснень правозахисника не впливає на перебіг установленого процесуального строку, не спростовує обізнаність позивача про розмір виплат та не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

Слід зауважити, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

А тому є необхідним запропонувати позивачу надати заяву про поновлення строку звернення до суду з вимогами щодо стягнення одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік з обґрунтуванням поважності інших причин пропуску.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій, та підтверджені належними доказами.

Частиною 2 ст. 94 КАС України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2020).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

В порушення вказаних норм законодавства, додані до позовної заяви додатки не засвідчені позивачем із урахуванням наведених правил.

Висновок щодо обов`язку належного засвідчення копії документів узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постановах від 02.10.2018 по справі № 2а-15994/12/2670, від 11.09.2018 по справі № 826/15414/17.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 122, 123, 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

2. Надати позивачу 7-денний строк, з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом:

- надання суду заяви про поновлення строків звернення до суду з іншими підставами для поновлення строку та доказів поважності причин його пропуску із вимогами щодо стягнення одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

- надання суду засвідчених копій позовної заяви з додатками (для суду та відповідача);

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна