Справа № 640/744/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року м. Київ № 640/744/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомсервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкомсервіс» з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 05.12.2018 № 17684 начальника Головного управління ДФС у м. Києві Демченко Л.Д. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІНКОМСЕРВІС» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Сієна Груп Логістік» () у травні 2016 року, ТОВ «Камтілюкс» () у грудні 2016 року, ТОВ «Дервік капітал» () у квітні 2016 року, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість та декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 рік .

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про відсутність законодавчо визначених підстав для проведення позапланової перевірки, оскільки в запиті на надання документів та в оскаржуваному наказі не зазначено, які саме недостовірні дані виявлені та в якій податковій звітності. Зауважено, що у направленому запиті не вказано конкретну підставу для його надіслання, а саме, у запиті не містилось інформації щодо порушення позивачем норм законодавства. Також, позивач вважає, що запит податкового органу не містить інформації стосовно того, з приводу якого саме контрагента витребовуються документи та письмові пояснення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.07.2019 до суду від ГУ ДФС у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача наголосив на тому, що отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано ст. 73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245, зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення запиту, а також вимоги щодо його оформлення, що, у даному випадку, було дотримано податковим органом. ГУ ДФС у м. Києві, керуючись п. п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, з метою дотримання вимог податкового законодавства позивачем під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «Сієна Груп Логістик» у травні 2016 та ТОВ «Камтілюкс» за квітень 2016, ТОВ «Дервін Капітал» за квітень 2016 було надіслано запит від 26.10.2018 № 89858/10/26/15-14-07-01-15, однак, листом від 12.11.2018, ТОВ «Інкомсервіс» відмовився надавати пояснення та їх документальні підтвердження на запит від 26.10.2018 № 89858/10/26/15-14- 07-01-15. Ввідповідно до п. п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, ГУ ДФС у м. Києві було видано наказ від 05.12.2018 № 17684 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Інкомсервіс».

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 05.12.2018 № 17684, контролюючим органом була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ІНКОМСЕРВІС» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Сієна Груп Логістік» () у травні 2016 року, ТОВ «Камтілюкс» () у грудні 2016 року, ТОВ «Дервік капітал» () у квітні 2016 року, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість та декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 рік.

За результатами проведення перевірки, податковим органом складено акт перевірки від 20.12.2018 № 313/26-15-14-07-01-10/31868215.

Підставою проведення перевірки у наказі зазначено «доповідну записку департаменту аудиту від 03.12.2018 № 3865/26-15-14-07-01-16».

Як вбачається з тексту наказу проведення перевірки, її призначено відповідно до п. п. 78.1.4 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України, у зв`язку із ненаданням пояснень та їх документальних підтверджень на запит ГУ ДФС у м. Києві від 26.10.2018 № 89858/10/26-15-14-07-01-15.

05.11.2018 позивач засобами поштового зв`язку отримав вказаний письмовий запит від Головного управління ДФС у м. Києві щодо надання інформації стосовно фінансово-господарських взаємовідносин з відповідними підприємствами - контрагентами позивача.

Позивач, проаналізувавши отриманий запит, вважав, що цей запит складений з порушенням відповідних норм діючого законодавства України.

12.11.2018 позивач, керуючись п. 16 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245, засобами поштового зв`язку рекомендованим листом надіслав до відповідача лист, в якому обґрунтував невідповідність отриманого запиту вимогам діючого законодавства, через що, повідомив про неможливість надання інформації та її документального підтвердження на такий запит.

Надалі, позивачу було вручено наказ про проведення позапланової виїзної документальної перевірки на підставі п. п. 78.1.4. ст. 78 Податкового кодексу України.

Позивач вважає вказаний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він виданий без належної правової підстави, що і зумовило звернення до суду з вказаним позовом.

Так, позивач наголошує на тому, що підставою для направлення запиту позивачу стали факти, що свідчать про недостовірність визначення позивачем даних податкового кредиту по взаємовідносинам з підприємствами, вказаними в запиті, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за відповідні періоди та об`єкту оподаткування, задекларованого у податкових деклараціях з податку на прибуток підприємства за 2016 рік. Податковий орган зазначив, підстави для надіслання запиту товариству стало те, що з аналізу показників декларацій з ПДВ позивача за відповідні періоди, податкової інформації з Єдиного реєстру податкових накладних, а також з податкової звітності з податку на прибуток та податку на додану вартість, наявні підстави для витребування документів від платника податків.

Виходячи з вказаних даних, відповідачем з`ясовано документальне оформлення операцій за відсутністю їх здійснення, оскільки у контрагентів позивача, зазначених у запиті, встановлено відсутність будь-яких основних фондів, виробничих потужностей та достатньої кількості трудових ресурсів.

Позивач наголошує на тому, що в отриманому запиті не зазначено жодного джерела, з якого були взяті всі перелічені в запиті факти, а також, відсутня будь-яка інформація, яка б підтверджувала їх. Крім того, позивач вважає, що у запиті відповідач не обґрунтовав, в чому полягає дефектність вказаних декларацій, хоча підставою направлення запиту вказано саме недостовірність даних в цих деклараціях. На переконання сторони позивача, направлення такого запиту ґрунтувалось виключно на припущеннях відповідача, при цьому, відповідно до п. 78.1.4. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, підставою для направлення запиту є виявлена недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до норм статті 62 ПК України, одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України, передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Так, пункт 78.1 статті 78 ПК України, визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, передбачено можливість проведення перевірки, коли виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Отримання податкової інформації контролюючими органами регламентується статтею 73 ПК України та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245 (далі - Порядок № 1245).

Пунктом 73.3 статті 73 ПК України, передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

За змістом пункту 10 Порядку № 1245, запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Абзацом одинадцятим пункту 73.3 статті 73 ПК України, передбачено, що платники податків зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Тож, з наведеного слідує, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які у відповідності до пункту 73.3 статті 73 ПК України, є умовою, за якої відповідний орган може звернутися із таким запитом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків позбавлений об`єктивної можливості надати вмотивовані пояснення та їх документальне підтвердження.

Слід врахувати, що за змістом оскаржуваного наказу, Головним управлінням ДФС у м. Києві виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «ІНКОМСЕРВІС» даних податкового кредиту у загальній сумі 56240 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «ДЕРВІК КАПІТАЛ», що міститься у податковій декларація з ПДВ за квітень 2016 у сумі 16400 грн., з ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК», що міститься у податковій декларації з ПДВ за травень 2016 у сумі 21040 грн. та з ТОВ «КАМТІЛЮКС», що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2016 у сумі 18800 грн. та об`єкту оподаткування, задекларованого у податкових деклараціях з податку на прибуток підприємства за 2016 рік. Про зазначене вказують результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ, поданих платником податків за відповідні періоди та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. 72, 73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України, використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме, даних з Єдиного реєстру податкових накладних, а також, податкової звітності з податку на прибуток та податку на додану вартість. З`ясовано документальне оформлення операцій за відсутністю їх здійснення, оскільки встановлено відсутність у ТОВ «ДЕРВІК КАПІТАЛ», ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК» та ТОВ «КАМТІЛЮКС» будь-яких основних фондів, виробничих потужностей та достатньої кількості трудових ресурсів.

Номенклатура та обсяг реалізованих послуг вказаних товариств (послуги з технічного обслуговування програмного забезпечення), свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без трудових ресурсів. Відповідні послуги із залученням стороннього трудового ресурсу та з експлуатації основних засобів за даними Єдиного реєстру податкових накладних не придбавались.

Також, у запиті повідомлено, що керуючись нормами п. п. 16.1.5 і 16.1.7 п. 16.1 ст. 16. п. п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, пункту 3 абзацу третього пп. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, п. 14 Порядку від 27.12.10 № 1245, запропоновано протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання цього запиту надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених вище фактів.

Запропоновано надати копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «ДЕРВІК КАПІТАЛ» (код 40221056), ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК» (код 40084484) та ТОВ «КАМТІЛЮКС» (39334582) за вищезазначені періоди, а також щодо використання у власній господарській діяльності товарів, робіт (послуг) (послуги з технічного обслуговування програмного забезпечення), придбання яких документально оформлено у відносинах із зазначеними платниками податків. Зокрема, але не вичерпно: договори, згідно яких було придбано товари (у разі укладання правочину у усній формі надати письмові пояснення); рахунки-фактури; видаткові накладні; платіжні доручення, що підтверджують факт оплати товару; оборотно-сальдові відомості по рахунках 10; 20; 23; 28; 31; 63; 68; відомості щодо формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування по взаємовідносинах із вищевказаними контрагентами (регістри витрат за періоди, в яких були відображені взаємовідносини з зазначеними контрагентами); інші документи, які не увійшли до зазначеного переліку, але безпосередньо пов`язані із здійсненням фінансово-господарських операцій із вищевказаними контрагентами (а.с. 13-14).

Листом від 12.11.2018, ТОВ «Інкомсервіс» відмовилося надавати ГУ ДФС у м. Києві пояснення та їх документальні підтвердження на запит від 26.10.2018 № 89858/10/26/15-14- 07-01-15, про що, у відповідності до п. п. 1.2.2 п. 1.2 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 № 22, Департаментом аудиту ГУ ДФС у м. Києві складено доповідну записку від 03.12.2018 № 3865/26-15-14-01-16 щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Інкомсервіс» та стало підставою для видання оскаржуваного наказу.

Суд вважає, що обов`язковою передумовою здійснення документальної позапланової перевірки, є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження. Платник податків зобов`язаний подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження. У контролюючого органу є право на оцінку пояснень платника податків і їх документальних підтверджень. Виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви податкового органу не усунуті наданими поясненнями та документальним підтвердженням.

Досліджуючи запит, направлений податковим органом на адресу товариства, суд встановив, що такий містить всі необхідні та передбачені приписами ПК України реквізити, вказівку на фактичну й правову підстави направлення запиту, опис інформації, що запитується, а також, орієнтовний перелік документів, що її підтверджують.

Запит містить опис інформації, що запитується, період, за який слід надати документи, а також факти, які, на думку відповідача, свідчать про порушення позивачем податкового законодавства.

Натомість, позивач запитувані документи та обґрунтовані пояснення не надав. Факт не надання запитуваних документів, згідно з запитом позивачем не заперечується та підтверджується наявними матеріалами справи. Жодних фактів недотримання податковим органом процедури складання оскаржуваного наказу, судом не встановлено та позивачем відповідних доказів на спростування вказаного висновку до суду не надано.

За наведених обставин, суд дослідивши зміст запиту, погоджується з тим, що запит про надання інформації відповідав вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, та містив посилання на фактичну і правову підстави направлення запиту, а саме, підпункти 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а також обставини, встановлені за результатом аналізу податкової інформації, отриманої і опрацьованої відповідно до вимог Податкового кодексу України.

За таких обставин, суд вважає, що податковий орган при прийнятті спірного наказу, діяв у межах та спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи позовної заяви є необґрунтованими, формальними та не підтвердились під час розгляду даного спору.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат, у даному випадку, відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомсервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкомсервіс» (, 03057, м. Київ, вул. Нестерова, 3, корпус А, кімната № 24-28);

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Суддя В.І. Келеберда