Справа № 640/170/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року м. Київ № 640/170/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернвся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просив:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в поновленні пенсії за віком ОСОБА_1 протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на підставі даних з електронної пенсійної справи поновити виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.02.2019р. та здійснювати її перерахунок згідно норм чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно не поновлено виплату його пенсії з посиланням на відсутність паперової пенсійної справи, яка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду Російської Федерації.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що на його запит до Управління Пенсійного фонду Російської Федерації надано відповідь відповідно до якої пенсійна справа позивача не може бути надана, з огляду на подвійне призначення та виплату пенсію позивачу в двох Пенсійних фондах та переплатою, яка виникла з вказаних підстав.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 2011р. є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення від 28.01.2011р. № НОМЕР_1 та проживав в АДРЕСА_1 .

27.02.2019р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою в якій просив взяти його на облік та запросити його пенсійну справу з 298 612 АРК Крим Ялта. (а.с. 6)

18.07.2019р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою в якій просив поновити виплату пенсії та виплатити її заборгованість.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.08.2019р. № 180001/02/М-10324 позивача повідомлено про те, що згідно його заяви направлено запит до Пенсійного фонду Російської федерації і після надходження паперової пенсійної справи буде вирішено питання щодо поновлення виплати пенсії.

Так само, 19.09.2019р. та 01.11.2019р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявами щодо поновлення виплати пенсії та виплати її заборгованості.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.10.2019р. № 245606/02/М-10324/1 позивача повідомлено про те, що згідно його заяви направлено запит до Пенсійного фонду Російської федерації і після надходження паперової пенсійної справи буде вирішено питання щодо поновлення виплати пенсії.

Позивач вважаючи невиплату пенсії з лютого 2019р. протиправною звернувся до суду для захисту своїх прав, свобод та законних інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Основного Закону).

Відповідно до статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною шостою статті 92 Конституції України встановлює, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійною забезпечення.

Відповідно до положень статей 3, 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (тимчасово окупована територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядком виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 2 липня 2014 року № 234 (далі - Порядок № 234), визначено механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації (далі - особи).

Відповідно до п. 3-5 Порядку № 234, особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).

За бажанням особи зазначені документи можуть бути подані її представником, який пред`являє документ, що посвідчує його особу, та подає документ (нотаріально засвідчену копію), що підтверджує його повноваження, або надіслані поштою. У таких випадках справжність підпису на заяві засвідчується нотаріально.

Територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Порядок звернення осіб за призначенням (перерахунком), поновленням виплати пенсії особам, переведенням з одного виду пенсії на інший, наданням соціальних послуг, а також підтвердження факту неодержання пенсії та соціальних послуг від органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінсоцполітики.

Відповідно до пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Так, з аналізу вказаного вбачається, що підставою для витребування пенсійної справи за новим місцем обліку є заява пенсіонера, а підставою для виплати пенсії, з огляду на вказані обставини є надходження пенсійної справи (у відповідь на запит) разом з документами про припинення виплати пенсії.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 28.11.2018р. Відділом Пенсійного фонду Російської Федерації по Краснодарському краю направлено запит № 104-24648 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо направлення пенсійних справ громадян, в тому числі, позивача, у зв`язку зі міною місця проживання.

У відповідь на вказаний запит листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 08.0.22019р. № 25875/03 пенсійну справу позивача направлено до Пенсійного фонду Російської Федерації по Краснодарському краю.

В подальшому, 27.02.2019р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою в якій просив взяти його на облік та запросити його пенсійну справу з 298 612 АРК Крим Ялта, оскільки останній проживав в АДРЕСА_1 . (а.с. 6)

При цьому, на виконання вимог Порядку № 234 відповідачем 09.08.2019р. направлено запит № 180666/03 до Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Ялта щодо витребування пенсійної справи позивача.

Листом Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Ялта від 05.11.2019р. № 17705/05-10 відповідача повідомлено про те, що пенсійна справа позивача не може бути надана, з огляду на подвійне призначення та виплату пенсію позивачу в двох Пенсійних фондах та переплатою, яка виникла з вказаних підстав. Одночасно, наголошено, що вищевказане стало підставою для звернення до суду м. Ялти для стягнення переплати пенсії з ОСОБА_1 .

Так, суд повторно наголошує, що підставою для витребування пенсійної справи за новим місцем обліку є заява пенсіонера, а підставою для виплати пенсії, з огляду на вказані обставини є надходження пенсійної справи (у відповідь на запит) разом з документами про припинення виплати пенсії.

Водночас, пенсійна справа позивача до відповідача на його запит не надходила, так само в матеріалах справи відсутні докази припинення виплати пенсії за попереднім місцем обліку.

Більше того, як вбачається із листа Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Ялта від 05.11.2019р. № 17705/05-10 пенсія позивача призначена та виплачувалась в двох пенсійних фондах, що стало підставою для звернення пенсійного органу до суду із вимогами про стягнення такої пенсії.

З аналізу вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії позивачу, а відтак відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. 77, 122, 123, 139, 242, 243, 251, 255 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська