Справа № 380/9994/20
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9994/20
про залишення позовної заяви без руху
29 жовтня 2021 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 06.11.2020 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач) з такими вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплату ОСОБА_1 в день виключення зі списків частини (27.12.2017) компенсації за не отримане речове майно;
В прохальній частині позовної заяви позивач просив суд поновити строк на звернення до суду з цією позовною заявою. В обгрунтування поважності пропуску строку звернення до суду посилався на те, що після звільнення з військової служби не був обізнаний з проведеними виплатами, і лише з листа відповідача №11/7655 від 15.10.2020, на свій запит дізнався, що виплата сум компенсації за неотримане речове майно була здійснена в травні 2018 року, а з цим позовом звернувся до суду 01.11.2020.
Суд ухвалою від 11.11.2020 відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом, в цій ухвалі суд поновив строк звернення (а.с. 18-20).
Ухвалою від 05.10.2021 року у зв`язку із зміною структури підрозділів ДПС України та реорганізацією відповідача суд замінив його на процесуального правонаступника - ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ).
Позивач скерував суду заяви від 27.09.2021, 11.10.2021 про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності (а.с. 57,60).
Вирішуючи питання про обґрунтованість позиції відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, суд керується такими міркуваннями:
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду у справах щодо проходження публічної служби встановлюється місячний строк.
Верховний Суд в постанові від 14.07.2021 у справі №1340/4393/18 висловив правову позицію щодо строків звернення до суду із вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі:
Верховний Суд у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.02.2021 за наслідками розгляду справи № 240/532/20, сформулював наступні висновки:
«[…] встановлений у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.
Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.
Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України.
Ураховуючи викладене, висновок суду апеляційної інстанції щодо обмеження права ОСОБА_1 на звернення до суду з цим адміністративним позовом місячним строком з дня проведення з ним остаточного розрахунку ґрунтується на правильному застосуванні судом статті 122 КАС України та не суперечить Рішенню Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012, яким розтлумачено статтю 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу в аспекті неоднозначної судової практики розгляду трудових спорів у порядку цивільного судочинства».
В цій постанові судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини першої статті 233 КЗпП України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, викладеному в постановах Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №806/2164/16, від 11.02.2020 у справі №420/2934/19, від 13.03.2019 у справі №813/1001/17, одночасно погоджуючись з висновком щодо застосування частини п`ятої статті 122 КАС України у подібних правовідносинах, викладеному в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №815/2681/17) і від 22.01.2020 у справі №620/1982/19.
За обставин цієї справи наказом начальника 93 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №257-ос від 29.12.2017 ОСОБА_1 з 29.12.2017 виключений зі списків особового складу військової частини та знятий з усіх видів забезпечення у зв`язку із звільненням зі служби. На день виключення зі списків особового складу прикордонного загону останній не провів з ОСОБА_1 усіх розрахунки, належних такому при звільненні з військової служби.
Отже, визначальною умовою для обчислення строку звернення до суду слід встановити з якого дня позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.
«[…] 21. Відтак, на думку Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.[…]
24. Верховний Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
25. Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. […]
27. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. […]
32. При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
33. Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. […]
35. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19)».
У справі, що розглядається, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 01.11.2020 (матеріали позову скеровані до суду поштою, а.с. 15), відтак зі значним пропуском (2 роки 5 місяців 17 днів) визначеного частиною п`ятою статті 122 КАС України місячного строку звернення до суду з дня остаточного з ним розрахунку (15.05.2018).
Твердження позивача про те, що він понад два роки не розумів призначення отриманих ним від відповідача коштів суд вважає надуманими та такими, що не пояснюють такого тривалого пропуску строку звернення до суду з позовом у відносинах публічної служби.
Оскільки повідомлені позивачем обставини не доводять поважності причин пропуску строку звернення до суду, підстав для поновлення цього строку немає.
Відповідно до вимог частини тринадцятої статті 171 КАС України, суд, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Відтак, позивачу відповідно до частини шостої статті 161 та частини тринадцятої статті 171 КАС України потрібно подати заяву про поновлення місячного строку звернення до адміністративного суду, вказавши поважні підстави його пропуску (відмінні від наведених при поданні позову, якщо такі є), а також довести такі обставини у встановлений КАС України спосіб.
Керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 161, 171, 248, 256, 294 КАС України, суд
Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.
Встановити ОСОБА_1 п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви в такий спосіб:
Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення на неї можуть бути подані в апеляційній скарзі на судове рішення.

Суддя Москаль Р.М.