Справа № 240/31175/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Житомир справа № 240/31175/21

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом Коростенської міської ради Житомирської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

Коростенська міська рада звернулась до суду з позовом у якому просить:

- в зв`язку із добровільним виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року справа №240/7050/21 до відкриття виконавчого провадження, визнати протиправною та скасувати постанову ВП №66931899 від 23.09.2021 року, «Про відкриття виконавчого провадження (примусове виконання виконавчого листа №240/7050/21 від 23.09.2021 року виданого Житомирським окружним адміністративним судом), яка була видана державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Хмельницькій) Пономарьовою К.В.;

- в зв`язку із добровільним виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року справа № 240/7050/21 до відкриття виконавчого провадження, визнати протиправною та скасувати постанову ВП №66931899 від 23.09.2021 року, «Про стягнення виконавчого збору» (виконавчий збір у розмірі 24000,00 (двадцять чотири тисячі грн 00 копійок), яка була видана державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Хмельницькій) Пономарьовою К.В.;

- в зв`язку із добровільним виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року справа №240/7050/21 до відкриття виконавчого провадження, визнати протиправною та скасувати постанову ВП №66931899 від 23.09.2021 року, «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження», загальна сума витрат 135,87 (сто тридцять п`ять грн 87 копійок), яка була видана державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Хмельницькій) Пономарьовою К.В.;

- закрити виконавче провадження ВП №66695564, яке було відкрите старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Хмельницькій) Пономарьовою К.В. в зв`язку із добровільним виконанням Коростенською міською радою рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року справа № 240/7050/21 до відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позову вказує, що на 9 сесію 8 скликання 23.09.2021 було винесено проект рішення «Про розгляд питання щодо проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатну її передачу у власність громадянину ОСОБА_1 ». Більшістю голосів депутати Коростенської міської ради проголосували проти прийняття рішення. Рішення не було прийняте. Вважає, що Коростенська міська рада добровільно і в повному обсязі виконала рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року справа №240/7050/21, ще до відкриття виконавчого провадження, а тому оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та з проведенням судового засідання, викликом (повідомленням) учасників справи. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надати до суду у термін до 28.10.2021 копії матеріалів виконавчого провадження ВП №66931899.

До суду 26.10.2021 надійшла заява Коростенської міської ради про уточнення позовних вимог.Зазначає, що у п. 4 прохальної частни позвних вимог замість ВП №66931899 помилково вказано ВП №66695564.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 26.10.2021.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець не може з`ясовувати питання про те, чи виконано рішення суду. Такі дії вчиняються вже після відкриття провадження у справі. Просить відмовити у задоволенні позову, а справу розглядати без участі державного виконавця.

До відзиву додано копії матеріалів виконавчого провадження.

У судове засідання представник позивача з"явився, надав клопотання про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

У судове засідання представник відповідача не з"явився, у відзиві просив позов розглядати за його відсутності.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ухвалив, здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 позов ОСОБА_1 до Коростенської міської ради Житомирської області (вул. Грушевського, 22, м. Коростень, Житомирська область, 11503, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задоволений.

Визнано протиправною бездіяльність Коростенської міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.01.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею: 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Житомирська область, Коростенський район, с. Барди, з кадастровим номером :07:003:0002.

Зобов`язано Коростенську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.01.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею: 2.0000 га до для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Житомирська область, Коростенський район, с. Барди, з кадастровим номером :07:003:0002 та прийняти рішення в порядку передбаченому частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України.

Рішення суду у справі №240/7050/21 набрало законної сили 04.09.2021.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП №66931899, копії якого надано відповідачем, 23 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про примусове виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/7050/21.

Постановою державного виконавця від 23.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66931899 з примусового виконання виконавчого листа у справі №240/7050/21 про «Зобов`язати Коростенську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.01.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею: 2.0000 га до для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Житомирська область, Коростенський район, с. Барди, з кадастровим номером :07:003:0002 та прийняти рішення в порядку передбаченому частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України» постановлено: боржнику (Коростенська міська рада) виконати рішення суду протягом 10 робочих днів; стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 24000 грн.

Постановою державного виконавця від 23.09.2021 у ВП №66931899 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження постановлено, що розмір мінімальних витрат становить 135,87 грн.

Постановою державного виконавця від 23.09.2021 у ВП №66931899 про стягнення виконавчого збору постановлено стягнути з Коростенської міської ради на користь Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Відділу примусового виконання рішень виконавчий збір у розмірі 24000,00грн.

Звертаючись до суду з позовною заявою, Коростенська міська рада ввжає, що оскаржувані постанови відповідача є протиправними, оскільки боржником рішення суду у справі №240/7050/21 виконано добровільно 23 вересня2021 року, тобто до відкриття провадження у справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII встановлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

За змістом частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Судом встановлено, що державним виконавцем 23.09.2021 відкрито виконавче провадження на підставі заяви стягувача ОСОБА_1 , яка надійшла до державного виконавця 23.09.2021 разом з виконавчим листом, відповідно до положень статті 26 Закону №1404-VIII, оскаржувана постанова по змісту відповідає вимогам цієї статті. Одночасно державним виконавцем дотримані вимоги в частині стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Також державним виконавцем дотримано строки, визначені частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII, виконавче провадження відкрито не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи, (частина третя статті 27 Закону №1404-VIII).

За змістом положень частини четвертої статті 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Таким чином, державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження у разі надходження до нього заяви стягувача про примусове виконання рішення та виконавчого документа. Крім того, частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII прямо передбачено, що державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження, стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Також окремі питання організації виконання судових рішень визначені в Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №512/5 встановлено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Отже, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому останній одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постанові від 28.04.2020 у справі №480/3452/19.

Таким чином, стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження державний виконавець не зобов`язаний самостійно з`ясовувати будь-яку інформацію щодо виконання судового рішення боржником, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VIII не передбачено.

Разом з цим, у частині четвертій статті 19 Закону №1404-VIII визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

З огляду на вказане, слід дійти висновку, що у боржника виникає обов`язок щодо невідкладного повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду або про причини його невиконання.

Підстави, за яких виконавчий збір не стягується, визначені в частинах п`ятій, дев`ятій статті 27 Закону №1404-VIII, у даному випадку відсутні. Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Що стосується визначення для боржника розміру мінімальних витрат виконавчого провадження в оскаржуваній постанові від 23.09.2021 ВП №66931899, то слід звернути увагу, що згідно з частинами першою та другою статті 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України (частина третя статті 42 Закону №1404-VIII).

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (частина четверта статті 42 Закону №1404-VIII).

Отже, повноваження державного виконавця приймати постанову про стягнення з боржника витрати виконавчого провадження прямо обумовлені статтею 42 Закону № 1404-VIII.

Згідно з пунктом 1 розділу VI Інструкції №512/5 фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Пунктом 2 розділу VI Інструкції № 512/5 передбачено, що витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Відповідно до пункту 13 розділу IX Інструкції № 512/5 якщо після завершення виконавчого провадження за рішенням немайнового характеру виконавчий збір, витрати виконавчого провадження не стягнуто, виконавець вживає заходів щодо їх подальшого виконання у порядку, визначеному пунктом 8 розділу ІІІ та пунктом 2 розділу VI цієї Інструкції.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження», затверджені види та розміри витрат виконавчого провадження.

За змістом розділу І наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» видами витрат виконавчого провадження є: 1) виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2) пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку <…> 9) плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

У відповідності до розділу ІІ зазначеного наказу: 1) розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах <…>; 2) розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта»; <…> 5) розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 9 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати.

Згідно з пунктом 1 наказу Міністерства юстиції України від 24.03.2017 № 954/5 «Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження» розмір плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями становить 69 грн 00 коп. (з урахуванням ПДВ) за кожне відкрите виконавче провадження.

Таким чином, за змістом наведених норм, у постанові про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження обов`язково повинні бути зазначені види витрат та суми таких витрат виконавчого провадження. При цьому Закон №1404-VIII та наведені нормативні акти не покладають на державного або приватного виконавця обов`язок документально фіксувати здійснення всіх витрат виконавчого провадження та надсилати докази їх здійснення сторонам виконавчого провадження.

Оскаржувана постанова за своїм змістом відповідає вимогам Закону №1404-VIII, Інструкції №512/5 та наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження». Сума, визначена в оскаржуваній постанові, як і окремі її складові позивачем у даному провадженні не оскаржується.

Щодо тверджень позивача, як на підставу протиправності оскаржуваних постанов, на те, що Коростенська міська рада виконала судове рішення у справі №240/7050/21 ще до винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, то суд вказує, що з набранням чинності Закону №1404-VIII правила початку примусового виконання рішення змінилися, а саме положення щодо надання боржнику строку для добровільного виконання рішення, сплив якого обумовлював початок примусового виконання, у даному Законі, відсутні. Примусове виконання виконавчого документа за положеннями діючого Закону розпочинається з моменту відкриття виконавчого провадження.

Отже, посилання позивача на те, що ним на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/7050/21 було винесено на 9 сесію 8 скликання 23.09.2021 проект рішення «Про розгляд питання щодо проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатну її передачу у власність громадянину ОСОБА_1 », а більшістю голосів депутати Коростенської міської ради проголосували проти прийняття рішення не є підставою для невиконання державним виконавцем свого обов`язку, передбаченого положеннями статті 26 Закону №1404-VIII щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа та щодо зазначення у цій постанові про стягнення з боржника виконавчого збору, а також щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що приймаючи постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2021 ВП №66931899, про стягнення виконавчого збору від 23.09.2021 ВП №66931899, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.09.2021 ВП №66931899, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, відтак оскаржувані постанови скасуванню не підлягають. Вчинення Коростенською міською радою 23.09.2021 дій на виконання рішення суду у справі №240/7050/21 не впливає на правомірність оскаржуваних рішень.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ст.39 Закону України «Пров виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Однак, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження такої постанови прийнято не було, а було винесено постанову від 20.10.2021 про накладення штрафу за невиконання боржником рішення суду у справі №240/7050/21.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову Коростенської міської ради Житомирської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування постанов, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук