Справа № 640/12692/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М..

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в місті Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глідз Україна» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛІДЗ УКРАЇНА» з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 27.06.2019 року № 0103;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 27.06.2019 року № 0103.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.07.2019 року відкрито провадження у справі № 640/12692/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2021 року вирішено адміністративну справу № 640/12692/19 по суті, відповідно до якого, суд вирішив задовольнити позовні вимоги повністю.

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 58650,00 гривень.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 р. задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІДЗ УКРАЇНА» про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІДЗ УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 58650,00 грн.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, ГУ ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у письмовому провадженні на 27.10.2021.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначалось вище, після прийняття рішення по суті спору, до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення, яким останній просив вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 58650,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи вказану заяву та стягуючи на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІДЗ УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 58650,00 грн., виходив з того, що розмір витрат на оплату гонорару адвокату Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІДЗ УКРАЇНА» у заявленому розмірі 58650,00 гривень є співмірним із складністю справи, фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (виконаних робіт) за наведеним у акті детальним описом наданих послуг.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, по тексту оскаржуваного додаткового рішення вказано судом «ухвала», а також, заявлена сума судових витрат на правничу допомогу адвоката у даній справі є завищеною та очевидно не співмірною із складністю справи. Крім того, апелянт наголошує на тому, що відповідач був позбавлений можливості подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. ч. 7. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, а при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати та брати до уваги обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Так, до суду першої інстанції стороною позивача було надано договір про надання правової допомоги № 11-1/50-2019 від 05.07.2019 p., укладеного між позивачем та AO «КМ Партнери». Зокрема, у п. 5.3. договору містяться індивідуальні погодинні ставки адвокатів-учасників AO «КМ Партнери» та їх помічників, а також, умови надання правничої допомоги позивачу; акт прийому-передачі послуг від 13.09.2019 p., у якому детально описано послуги, надані AO «КМ Партнери» у рамках договору з позивачем, кількість часу, що була затрачена адвокатом на надання послуг, загальну вартість відповідно до погодинної ставки адвоката; рахунок-фактуру від 13.09.2019 р. № 103, який було виставлено позивачу до оплати на підставі даних акта прийому-передачі послуг; оригінал платіжного доручення № 526 від 13.09.2019 р. на підтвердження оплати позивачем послуг, наданих AO «КМ Партнери»; банківську виписку за 13.09.2019 року на підтвердження отримання AO «КМ Партнери» оплати за надані послуги по супроводу даної справи від позивача; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката, витягу з Єдиного реєстру адвокатів України на підтвердження статусу адвоката, залученого до надання послуг.

Відповідно до акта прийому-передачі послуг, послуги щодо надання правової допомоги надавалися адвокатом Сучик Т.Я., гонорар якої підлягає відшкодуванню відповідно до положень КАС України.

Отже, за наслідком аналізу наданих стороною позивача документів на підтвердження понесення судових витрат на надання правової допомоги, колегія суддів констатує, що до суду позивачем вчасно в повному обсязі було надано вичерпний перелік документів, який доводить факт дійного понесення витрат на правничу допомогу.

У частині відшкодування позивачу вартості витрат на професійну правничу допомогу за надані послуги, визначені у акті здачі-приймання наданих послуг, колегія суддів враховує те, що дана справа є незначної складності (розглянута в суді першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін), судові засідання не проводились, ціна позову складає 89700 грн.

Суд, враховуючи надані стороною позивача докази понесення витрат на правничу допомогу адвоката, предмет доказування у цій справі, складність справи та зміст/обсяг наданих стороною позивача матеріалів до суду, приходить до висновку про обґрунтовану необхідність зменшення розміру таких витрат з 58650 грн. до 15000 грн., з урахуванням та дотриманням балансу співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань - податкового органу.

Крім того, колегія суддів бере до уваги посилання апелянта на те, що податковий орган був позбавлений можливості у визначені процесуальним законодавством строки подати заперечення щодо заявлених витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем такої заяви.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що суд першої інстанції вирішив питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката з порушенням норм процесуального права, оскільки прийняв ухвалу замість додаткового рішення, адже вказане є очевидно опискою, оскільки по змісту вбачається що судом прийнято саме додаткове рішення по справі, що також може бути виправлено у порядку ст. 253 КАС України.

Тож, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції за наслідками розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІДЗ УКРАЇНА» про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІДЗ УКРАЇНА» про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та її задоволено, проте оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній та резолютивній частинах, шляхом викладення абзацу 2 резолютивної частини додаткового рішення від 16.06.2021 наступним чином: «Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІДЗ УКРАЇНА» (04050, м. Київ, вул. Пимоненка, 13, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в місті Києві - задовольнити частково.

Додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 р. змінити, виклавши абазац 2 резолютивної частини в наступній редакції:

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІДЗ УКРАЇНА» (04050, м. Київ, вул. Пимоненка, 13, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. (пятнадцять тисяч гривень)

У іншій частині додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко