Справа № 640/2236/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2236/21 Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьменка В.В., секретар судового засідання Романович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

28.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови провести перерахунок та виплату йому пенсії, виходячи з 100% грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром з 01 січня 2018 року - протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи з 100% грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром з 01 січня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що перерахунок його пенсії був здійснений з порушенням, оскільки відповідно до приписів частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII він як особа, яка під час проходження служби брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений в установленому законом порядку до категорії 1 має право на пенсію, з урахуванням 100 процентів відповідних сум грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 р. позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням обмеження максимальним розміром; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 р. в цій частині як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано доводами аналогічними позовній заяві. Зауважив, що суд першої інстанції не взяв до уваги положення ч.2 ст.13 Закону № 2262, які надають йому певні переваги в пенсійному забезпеченні.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ст.311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 25 вересня 2009 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві як пенсіонер Збройних Сил та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

При призначенні пенсії основний її розмір був визначений у розмірі 89% грошового забезпечення, що підтверджується витягом з Автоматизованої системи розрахунку пенсії.

Даний факт також підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 березня 2020 року.

Також судами встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 - категорія 2 та посвідченням серії НОМЕР_2 - категорія 1 (з 23 грудня 2009 року).

При цьому, при проведенні перерахунку з 01 січня 2018 року до обрахунку пенсії позивача застосовано обмеження максимальним розміром.

30.11.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до норм чинного законодавства, враховуючи основний розмір пенсії у розмірі 100% без обмеження максимальним розміром пенсії.

Відповідач листом від 29 грудня 2020 року №29786-31102/К-02/8-2600/20 повідомив позивача про те, що перерахунок здійснено на підставі та в межах чинного законодавства, з урахуванням постанови КМУ №103.

Вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що порушують права та законні інтереси, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, апеляційним судом переглядається справа в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача щодо відмови пенсійного фонду у проведенні обчислення пенсії ОСОБА_1 виходячи з 100 відсотків грошового забезпечення у відповідності до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII.

Відмовляючи у задоволенні вимог в цій частині, суд першої інстанції прийшов до висновку, що положення частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як на момент призначення пенсії так і на момент проведення перерахунку, регулювали лише максимальний розмір пенсії, який не повинен бути перевищений, а тому оскільки на момент призначення пенсії основний розмір пенсії позивача складав 89%, то відсутні законні підстави підвищувати розмір пенсії позивача до 100%, враховуючи той факт, що в останнього відсутнє таке право, оскільки строк служби складає лише 33 роки.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вже було встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, при призначенні у 2009 році пенсії ОСОБА_1 основний її розмір був визначений у розмірі 89% грошового забезпечення. (а.с.20)

При цьому, пенсію призначено відповідно до положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (в редакції на момент призначення пенсії), який складається з: 50 відсотків за 20 років служби та 39 відсотків за 13 років служби.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії позивача) Пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії позивача) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Так, суд першої інстанції вірно зауважив, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 і згодом 70 процентів грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 686/12623/17 (провадження №К/9901/849/17).

Разом з тим, положення частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як на момент призначення пенсії так і на момент проведення перерахунку, регулювали лише максимальний розмір пенсії, який не повинен бути перевищений.

Отже, враховуючи, що строк служби позивача складає лише 33 роки та на момент призначення пенсії основний розмір пенсії позивача складав 89%, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність законних підстав підвищувати розмір пенсії позивача до 100%.

З огляду на встановлене, суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, що позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок та виплату позивачу пенсії виходячи з 100% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року задоволенню не підлягають.

Доводи скаржника не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Крім того, надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Постанову складено 27.10.2021.

Керуючись ст. ст. 242, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до ст. 263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Кузьменко