Справа № 200/6616/21
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

28 жовтня 2021 р. Справа №200/6616/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Аканова О.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні) матеріали справи за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ), третя особа Мирноградська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м. Мирноград, квартал 40, буд.5) про

визнання протиправними дій щодо застосування до недоотриманої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 суми пенсій положень ч.1 ст.46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

визнання протиправними дій щодо надання позивачу та Мирноградській державній нотаріальній конторі інформації про відсутність недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

зобов`язання повторно розглянути запит Мирноградської державної нотаріальної контори від 19.08.2020 №703/02-14 за наслідками чого надати до Мирноградської державної нотаріальної контори довідку про наявність недоотриманої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суми пенсії за період з 01.01.2016 по 07.12.2016;

зобов`язання повторно розглянути заяву від 25.03.2021 за наслідками чого надати відповідь про наявність недоотриманої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суми пенсії із зазначенням періоду недоотриманої пенсії останнім,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з вказаним позовом.

Сторони до суду не з`явились, про час, місце, дату розгляду справи повідомлені належним чином.

В обґрунтування заявленого позову позивачем зазначено наступне, до грудня 2015 року позивач отримувала пенсію чоловіка на підставі нотаріально посвідченої довіреності, але з січня 2016 року пенсія її чоловіка залишилась не отриманою. Звернувшись до адвоката позивач дізналась про на спадщину на недоотриману пенсію свого чоловіка.

У зв`язку із наведеним вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотримані кошти (пенсію), яка належала її чоловікові.

Проте постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через неможливість з`ясувати склад спадкового майна, адже відповідач на запит нотаріуса від 19.08.2020 №703/02-14 надав відповідь про відсутність недоотриманої її чоловіком пенсії посилаючись на ч. 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до вимог якої недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії (копія постанови нотаріуса, запиту нотаріуса та відповіді відповідача на запит нотаріуса додається).

25.03.2021 позивач звернулась відповідача з метою отримання інформації стосовно підстав та періоду припинення виплат та нарахувань пенсії моєму чоловікові - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо можливості отримання нею, як спадкоємцем недоотриманої пенсії, отримання довідки про розмір недоотриманої пенсії мого чоловіка, з зазначенням періоду неотримання пенсії останнім(копія заяви додається).

Відповідачем у відповідь на звернення позивачки повідомлено, що нарахування пенсії її чоловікові після тривалого неотримання припинено з 01.08.2016, поновлення пенсійних виплат не проводилось, при цьому відповідач посилаючись на ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначив про відсутність за померлим чоловіком позивача недоотриманої пенсії.

Вважаючи дії, які полягають у наданні позивачу та державній нотаріальній конторі інформації про відсутність недоотриманої її чоловіком пенсії та застосування до недоотриманої пенсії мого чоловіка, яка увійшла до складу спадщини, положень ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неправомірними позивач звернулась до суду за захистом порушеного права.

При вирішенні цього питання суд виходить з наступного.

Як раніше зазначено, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо застосування до недоотриманої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 суми пенсії положень ч.1 ст.46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; визнати протиправними дії відповідача щодо надання ОСОБА_1 та Мирноградській державній нотаріальній конторі інформації про відсутність недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати повторно розглянути запит Мирноградської державної нотаріальної контори від 19.08.2020 №703/02-14 за наслідками чого надати до Мирноградської державної нотаріальної контори довідку про наявність недоотриманої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суми пенсії за період з 01.01.2016 по 07.12.2016; зобов`язати повторно розглянути заяву від 25.03.2021 за наслідками чого надати відповідь про наявність недоотриманої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суми пенсії із зазначенням періоду недоотриманої пенсії останнім.

Як вбачається з постанови Мирноградської державної нотаріальної контори від 25.03.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотримані кошти. При цьому у тексті вищевказаної постанови зазначено, що згідно відповіді Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №0681-07-3/10515 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який визнаний безвісно відсутнім з 22.11.2016, недоотримана пенсія відсутня.

Аналіз встановлених судом під час розгляду даної справи обставин, доводів та заперечень сторін дозволяє дійти висновку, що предметом спору є майновий інтерес можливого спадкоємця у формуванні спадкової маси з включенням до неї недоотриманої пенсії особи, що померла.

За положеннями статті 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.<…>. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону №1058-IV теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Отже недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19.

Нормами ст. 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При цьому отримання коштів як спадщини із встановленням всього кола спадкоємців, строків прийняття спадщини, відбувається за правилами цивільного права.

Згідно абз.1 ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином між сторонами у даному випадку виник спір про цивільне право, предметом якого майновий інтерес позивача як можливого спадкоємця щодо включення до спадкової маси за рахунок пенсії, що належала спадкодавцеві, однак не була ним одержана за життя. Тому спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц (провадження № 14-95цс19) та від 03 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18 (провадження № 11-1499апп18), постанові Верховного суду від 11.06.2019 у справі №180/754/17 (провадження К/9901/43413/18).

Крім того, суд зазначає, що правильне визначення юрисдикції є першочерговим при реалізації права на доступ до суду.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, вимагає визначення юрисдикції судового органу, який вправі здійснювати такий розгляд.

При цьому суд, який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції. Зокрема, у п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.07.2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України» суд вказав, що словосполучення «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Публічно-правовим спором відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вже зазначалося, позивач є одним з можливих спадкоємців, який має інтерес у збільшенні спадкової маси за рахунок пенсії, що належала спадкодавцеві, однак не була ним одержана за життя. Остаточне коло спадкоємців на момент звернення до суду не визначено.

Зважаючи на це позивач не знаходиться у безпосередніх публічно-правових відносинах з органом ПФУ- він не є пенсіонером який не одержав пенсію своєчасно, не належить до членів сім`ї, які звернулися до ПФУ за виплатою пенсії померлого пенсіонера впродовж шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відносини між сторонами після спливу зазначеного строку набувають цивільно-правову природу, зважаючи на що саме в порядку цивільного судочинства даний спір підлягає розгляду судами.

Судом встановлена відсутність ухвалених в порядку ЦПК України судових рішень за зверненнями учасників даної адміністративної справи - місцевий суд загальної юрисдикції не відмовляв у розгляді даного спору в порядку цивільного судочинства.

За приписами абз. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно п.2 ч.2 ст.183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу наступне.

Згідно пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір"сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини шостої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

З урахуванням наведеного, суд роз`яснює позивачу право звернутися до суду з клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору на підставі пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір"з урахуванням вимог частини шостої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 189,238,243,248,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ), третя особа Мирноградська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м. Мирноград, квартал 40, буд.5) про визнання протиправними дій щодо застосування до недоотриманої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 суми пенсій положень ч.1 ст.46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; визнання протиправними дій щодо надання позивачу та Мирноградській державній нотаріальній конторі інформації про відсутність недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язання повторно розглянути запит Мирноградської державної нотаріальної контори від 19.08.2020 №703/02-14 за наслідками чого надати до Мирноградської державної нотаріальної контори довідку про наявність недоотриманої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суми пенсії за період з 01.01.2016 по 07.12.2016; зобов`язання повторно розглянути заяву від 25.03.2021 за наслідками чого надати відповідь про наявність недоотриманої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суми пенсії із зазначенням періоду недоотриманої пенсії останнім закрити.

Роз`яснити позивачу, що дана справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляду справи було здійснено в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили у строк та в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.О. Аканов