Справа № 520/14622/21
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року № 520/14622/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді - Заічко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) (вул. Москалівська, б. 58, м. Харків, 61004, код ) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 12 000,0 грн, постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 000,0 грн, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 250,0 грн, які були винесені старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Шеїною О.С. 20.04.2021 у межах виконавчого провадження № 65187112.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідні постанови є незаконними, винесені з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та підлягають скасуванню.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач, Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає.

Згідно з положеннями ч. 9 ст. 205 КАС України Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку належним чином повідомлених позивача та відповідача та клопотання від обох сторін про слухання справи без участі сторін, суд вважає можливим розглянути справу в письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Постановою державного виконавця Міжрайоного відділу державної виконавчої служби по Холодногорському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було відкрите виконавче провадження № 65187112.

Відповідно до цієї постанови виконавче провадження відкривалося на підставі такого виконавчого документу як ухвала № 642/4940/17, видана 15.04.2021 Ленінським районним судом м. Харкова. У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що предметом примусового виконання є: «Затвердити мирову угоду. укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якою:

1. Місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати разом із матір`ю ОСОБА_1 ;

2. Батько ОСОБА_2 зустрічається та спілкується з дитиною за наступним графіком: побачення кожної среди з 16:00 год. до 19:30 год., побачення коленої п`ятниці з 16:00 год. до суботи 14:00 год. за місцем проживання батька, в інший час побачення за попереднім погодженням із матір`ю ОСОБА_1 , першу половину канікулярного часу дитини (літніх, осінніх, зимових, весняних канікул) під час навчання дитини в дошкільному навчальному закладі та так само під час навчання дитини у шкільному навчальному закладі дитина проводить з батьком за місцем його проживання чи з виїздом за межі міста для відпочинку, другу половину канікулярного часу дитина проводить із матір`ю - ОСОБА_1 .

3. Батька, ОСОБА_2 , зобов`язується не перешкоджати виїзду малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон для відпочинку у супроводі матері чи бабусі.

4. Мати, ОСОБА_1 , зобов`язується не перешкоджати виїзду малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон для відпочинку у супроводі батька.

5. Батько, ОСОБА_2 , зобов`язується оплачувати усі витрати, пов`язані із навчанням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у дошкільному та шкільному навчальних закладах.

6. Сторони зобов`язуються не перешкоджати спілкування кожного з них з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 є боржником, а її колишній чоловік ОСОБА_2 - стягувачем у цьому виконавчому проваджені.

Разом з тим, відповідачем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 000,0 грн, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 250,0 грн, які були винесені старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Шеїною О.С. 20.04.2021 у межах виконавчого провадження № 65187112.

30.07.2021 державний виконавець Міжрайоного відділу державної виконавчої служби по Холодногорському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Шеїна О.С. закінчила виконавче провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», про що складена постанова про закінчення виконавчого провадження від 30.07.2021ВП № 65187112.

Позивач, вважаючи постанову відповідача про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20.04.2021 та постанову відповідача про стягнення виконавчого збору у розмірі 12000 гривень, винесені державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 65187112, вважаю протиправними, звернувся з даним позовом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Суд зазначає, що законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статей 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої та третьої ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Судом встановлено, що з 01.01.2021 - 30.11.2021 розмір мінімальної заробітної плати становить 6000 грн.

Згідно з частиною 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою, шостою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 1 статті 4 Закону № 1404-VIII передбачено вимоги до виконавчого документа, зокрема, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Суд, дослідивши ухвала Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2018 у справі № 642/4940/17, встановив, що вона не відповідає вимогам визначеним у ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме:

- не містить інформацію про адресу місця проживання чи перебування стягувана та боржника, дату народження боржника - фізичної особи, РНКОПП стягувана та боржника (п. З ч. 1 ст. 4);

- резолютивна частина ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2018 у справі № 642/4940/17 не містить інформації, що передбачає заходи примусового виконання рішень та строк пред`явлення такої ухвали суду до виконання (п. 5 ч. 1 ст. 4).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що керуючись п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 4, п. 6, п. 7, п. 10 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» Відповідач повинен був повернути стягувану без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Судом встановлено, що відповідачем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2021 ВП № 65187112 на виконання заяви ОСОБА_4 від 16.04.2021 щодо виконання ухвали Ленінського районного суду м. Харкова по справі № 642/4940/17, яка видана 15.04.2021.

Як вбачається з ухвали Ленінського районного суду м. Харкова по справі від 18.06.2018 по справі № 642/4940/17, нею було затверджено мирову угоду між ОСОБА_4 та позивачкою, щодо порядку, способу та часу побачень ОСОБА_4 з їх спільною з позивачкою дитини.

Ухвала набрала законної сили 04.07.2018 та на її підставі відкрито виконавче провадження .

Відповідно до п. 1 розділу IX «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції №512/5 виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону (Закону № 1404-VIII).

Згідно зі ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Стаття 63 Закону № 1404-VIII регулює порядок виконання рішень суду, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником (частина 1 ст. 63).

З матеріалів справи, судом встановлено, що виконавцем у межах виконавчого провадження було здійснено декілька виходів за адресою позивачки, за результатами яких складено акти від 24.04.2021 та від 07.05.2021, якими зафіксовано факт того, що в час виходу виконавця за адресою реєстрації позивачки: АДРЕСА_2 , остання за такою адресою не з`явилася.

Також державним виконавцем було складено виклик від 11.05.2021 позивачки до виконавця 13.05.2021 о 16:00. Проте, відповідачем до суду не надано доказів завчасного повідомлення про такий виклик позивача, а також суд виключає можливість завчасного повідомлення про дату виклику засобами поштового зв`язку, враховуючи незначний проміжок часу між 11.05.2021 та 13.05.2021.

Враховуючи те, що відповідачем не здійснено жодних дій направлених на примусове виконання ухвали суду, якою затверджено мирову угоду, то суд робить висновок про те, що відповідачем не встановлено фактів невиконання умов мирової угоди, що свідчить про добровільне виконання рішення суду.

Згідно з ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження останній повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.11.2019 року по справі № 480/1558/19, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, приходить до висновку, що постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 000,0 грн, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 250,0 грн, які були винесені старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Шеїною О.С. 20.04.2021 у межах виконавчого провадження № 65187112, були винесені безпідставно, оскільки як вже зазначалось вище, позивачем виконувалось рішення суду у добровільному порядку до відкриття виконавчих проваджень.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у приватного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору, а також, що оскаржувані постанови не відповідають вимогам статті 27 Закону № 1404-VIII, та як наслідок постанова про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 12 000,0 грн, постанова про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 000,0 грн, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 250,0 грн, які були винесені 20.04.2021 у межах виконавчого провадження № 65187112, підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів правомірності прийняття оскаржуваних постанов, позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 139 КАС України

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) (вул. Москалівська, б. 58, м. Харків, 61004, код ) про скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 12 000,0 грн, постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 000,0 грн, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 250,0 грн, які були винесені старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Шеїною О.С. 20.04.2021 у межах виконавчого провадження № 65187112.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) (вул. Москалівська, б. 58, м. Харків, 61004, код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 29 жовтня 2021 року.

Суддя Заічко О.В.