Справа № 240/4296/21
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Житомир справа № 240/4296/21

категорія 104030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів і рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 із позовом у якому просить:

- визнати протиправними дії Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) стосовно внесення до Міністерства юстиції України подання з пропозицією про анулювання належного ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8679 виданого Міністерством юстиції України;

- визнати протиправним та скасувати наказ Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №768/09 від 20.11.2020 року про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 37/09 від 03.02.2021 року "Про зупинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 ";

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18 лютого 2021 року №1 стосовно анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ №727/5 Міністерства юстиції України від 24 лютого 2021 року про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 25 лютого 2021 року;

- визнати протиправними дії Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Житомирської регіональної філії ДП "НАІС" при подачі та виконанні повідомлення від 19.03.2021 на припинення доступу до Єдиних та Державних реєстрів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що накази Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) №768/09 від 20.11.2020, № 37/09 від 03.02.2021, №58/09 від 25.02.2021, рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18.02.2021 №1, наказ Міністерства юстиції України №727/5 від 24.02.2021 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, містять очевидні ознаки протиправності дій, рішень суб`єктів владних повноважень та порушують його права і свободи. На думку позивача, оскаржувані дії та рішення суб`єктів владних повноважень є взаємозалежні та пов`язані між собою, оскільки у зв`язку з внесенням подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 було видано оскаржуваний наказ №768/09 від 20.11.2020, в подальшому, суб`єктом владних повноважень було заплановано проведення позапланової комплексної перевірки нотаріальної діяльності та у зв`язку з відсутністю нотаріуса на робочому місці було видано оскаржуваний наказ № 37/09 від 03.02.2021, вищевказані обставини були викладені в письмових доповненнях до подання про анулювання свідоцтва.

Накази №768/09 та № 37/09, були винесені безпідставно та передчасно та, як наслідок, приватного нотаріуса ОСОБА_1 було незаконно притягнено до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, 17.02.2021 на адресу Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату направлено клопотання про перенесення засідання комісії у зв`язку з неможливістю бути присутнім на даному засіданні з поважних причин. Однак, Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату дане клопотання не взято до уваги, чим порушено право на захист та надання пояснень та як наслідок 18 лютого 2021 року Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату прийнято рішення про анулювання свідоцтва. Дане рішення стало підставою для видання Міністерством юстиції України оскаржуваного наказу від 24.02.2021 № 727/5. З рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату позивача не ознайомлено та відповідну копію не надано.

Встановлення протиправності дій суб`єкта владних повноважень щодо анулювання ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та винесення Рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18 лютого 2021 року №1, Наказу Міністерства юстиції України №727/5 від 24.02.2021 року про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та Наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №58/09 від 25.02.2021 може відбуватися лише на підставі встановлення протиправності наказів №768/09 від 20.11.2020 року та № 37/09 від 03.02.2021 року, на підставі яких було внесено подання про анулювання свідоцтва.

Як вказує позивач, Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький) була встановлена лише одна із складових підстав анулювання свідоцтва зазначена в підпункті "е" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" - це порушення нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій, але друга складова - "завдання шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян" встановлена не була, що свідчить про протиправність дій щодо внесення на розгляд до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України подання з пропозицією про анулювання належного ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8679 виданого Міністерством юстиції України.

Позивачем до суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання вчинити дії Житомирською регіональною філією Державного підприємства "Національні інформаційні системи" щодо відновлення (розблокування) доступу приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Єдиних та Державних реєстрів та заборонити Житомирській регіональній філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи" припиняти доступ до Єдиних та Державних реєстрів приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1

Ухвалою від 27 квітня 2021 року Житомирський окружний адміністративний суд відмовив приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Ухвалою Житомирський окружний адміністративний суд від 27 квітня 2021 року відкрив провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

13 травня 2021 року Житомирською регіональною філією Державного підприємства "Національні інформаційні системи" було подано відзив, у якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони є адміністраторами Єдиних та Державних реєстрів, не уповноважені приймати владно-управлінські рішення, а лише безпосередньо їх виконують. Саме тому, у них відсутнє право перевіряти законність рішень Міністерства юстиції України і його територіальних органів та право відмови від їх виконання.

25 травня 2021 року представником Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, було подано відзив, який мотивований наступним. Шкода завдана протиправними діями Позивача, встановлена ВККН у рішенні від 18.02.2021 № 1, як суб`єктом владних повноважень, до повноважень якого належить вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, на підставі рішень судів, якими встановлено порушення приватним нотаріусом ОСОБА_1 законодавства при вчиненні нотаріальних дій та/або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону. На адресу Міжрегіонального управління надходила та в подальшому надходить численна кількість звернень/скарг від фізичних і юридичних осіб з приводу протиправності вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 виконавчих написів на кредитних договорах.

У подальшому листом Міжрегіонального управління від 01.02.2021 № 6.4/1/2021/73/1253 направлено до Комісії доповнення до подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 26.12.2011 за № 8679 на ім`я ОСОБА_1 . На розгляд за дорученням Міністерства юстиції України надійшло 59 скарг, 5 безпосередньо від фізичних осіб, за результатами розгляду яких виявлено аналогічні порушення законодавства.

Відповідачами у відзиві звернуто увагу на те, що з 21.11.2020 (дата, з якої було зупинено нотаріальну діяльність по наказу 768/09 від 20.11.2020; поновлення діяльності відбулось з 30.11.2020) по 28.01.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_1 було зареєстровано витрачання 13 888 спеціальних бланків нотаріальних документів.

За результатами розгляду Подання, доданих до нього матеріалів та численних судових рішень, якими виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом ОСОБА_1, були визнані такими, що не підлягають виконанню, Комісія встановила наявність заподіяної шкоди фізичним та юридичним особам, спричинення якої полягає у матеріальному та нематеріальному вираженні, а саме, затрати на правничу допомогу, адвокатів, судові витрати, необхідність витрачання часу на довготривалий захист своїх порушених прав, неможливість розпоряджатися заробітною платою, як єдиним джерелом доходу та утримання сім`ї, грошові втрати, подання на виконання стягнення грошових сум, які є спірними з огляду на те, що нараховані безпідставно або повторно або неналежним чином, а також інші збитки, обмеження, тиск виконавців, хвилювання та страждання тощо. При цьому, питання щодо встановлення порушень під час безпосереднього здійснення нотаріальних дій, були встановлені саме рішеннями судів та були правомірно враховані Комісією, при винесенні рішення з підстав, передбачених підпунктами «е», «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону.

Також у відзиві представником звернуто увагу суду на те, що, Приватний нотаріус ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідання Комісії шляхом надсилання повідомлення за підписом секретаря Комісії від 05.02.2021 засобами поштового зв`язку та шляхом надсилання інформації в електронній формі, а також телефонним зв`язком, однак на засідання Комісії ОСОБА_1 не з`явився.

17.02.2021 у поза робочий час на електронну пошту секретаря Комісії надійшла сканкопія повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_1 від 17.02.2021 про неможливість бути присутнім на засіданні Комісії у зв`язку з участю у роботі відповідної постійної комісії Житомирської міської ради, як депутата та секретаря, що відбудеться 18.02.2021 та з проханням перенести розгляд Подання на наступне засідання.

Відповідно до абзацу другого пункту 8 Порядку внесення подання, неявка на засідання Комісії нотаріуса, представника визначеного департаменту Мін`юсту, територіального органу Міністерства юстиції або територіального уповноваженого, які належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання Комісії, не с перешкодою для розгляду Подання. У зв`язку з викладеним позиція позивача у справі з приводу не взяття до уваги його клопотання не заслуговує на увагу, оскільки, Комісія згідно з Порядком № 1904/5 має право визначити присутність нотаріуса на засіданні обов`язковою, однак таким правом не скористалась у зв`язку з продовженням надходження до Міністерства юстиції України та міжрегіонального управління значної кількості звернень/скарг громадян про порушення їх прав діями приватного нотаріуса ОСОБА_1

Зважаючи на викладене у відзиві, звернуто увагу суду на той факт, що при прийнятті рішення Комісія керувалась характером порушень при вчиненні ОСОБА_1 виконавчих написів на кредитних договорах.

Що стосується наказу Мін`юсту від 24.02.2021 №727/5 то він виданий на підставі рішення Комісії, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним на момент його видання законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення вимог Позивача щодо скасування наказу та визнання його протиправним.

З огляду на викладені обставини і докази у даній справі відповідачі зазначили про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Після з`ясування позиції позивача, представників відповідачів та дослідження наявних у матеріалах справи доказів, судом без виходу до нарадчої кімнати було винесено протокольну ухвалу про перехід до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 679 від 26.12.2011 є приватним нотаріусом.

20 листопада 2020 року Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) звернулось із поданням до Вищої кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 .

За змістом подання вбачається наступне:

«Протягом липня-листопада 2020 року на адресу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) надходили та в подальшому надходять звернення/скарги від фізичних і юридичних осіб з приводу правомірності вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 виконавчих написів на кредитних договорах.

У ході розгляду звернень фізичних і юридичних осіб та на виконання доручення Міністерства юстиції України від 07.09.2020 №3868/19.5.1/32-20 відділом з питань нотаріату у Житомирській області Управління нотаріату Центрально-Західного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було підготовлено та направлено до Міністерства юстиції України 15.09.2020 за вих. №6.4/1/2020/424 узагальнення результатів проведених перевірок за зверненнями, які надходили на дії приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 протягом 2020 року, в тому числі за дорученням Міністерства юстиції України, щодо виявлених порушень при вчиненні приватним нотаріусом ОСОБА_1 виконавчих написів на кредитних договорах…»

«За результатами розгляду першої скарги, яка надійшла в порядку доручення з Міністерства юстиції України, від гр. ОСОБА_2 , відділом з питань нотаріату у Житомирській області Управління нотаріату Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницвкий) 16.07.2020 було проведено нараду за участю приватного нотаріуса ОСОБА_1, у ході якої попереджено приватного нотаріуса про недопущення в подальшій роботі виявлених порушень та звернуто увагу на лист Міністерства юстиції України від 25.06.2020 №5235/19.5.6/32-20 (щодо вчинення виконавчого напису), який був направлений Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Хмельницький) до відома та врахування в роботі нотаріусам Житомирської області за вих. №6.4/29/2020/281/10601 від 01.07.2020. Заходи реагування у формі зупинення приватної нотаріальної діяльності до приватного нотаріуса не застосовувались, оскільки на момент проведення наради за наслідками проведених перевірок не були виявлені порушення, які є підставою для зупинення приватної нотаріальної діяльності згідно зі ст. 29-1 Закону України «Про нотаріат».

За результатами розгляду звернень, які надійшли за дорученням Міністерства юстиції України від 13.07.2020 № 3059/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_2 , від 27.07.2020 № 3218/19.5Л/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_3 , від 30.07.2020 № 2268/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_4 , від 10.08.2020 № 3420/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_5 , від 14.08.2020 № 3494/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_6 , від 14.08.2020 № 3499/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_7 , від 14.08.2020 № 3497/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_8 , від 12.08.2020 № 3458/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_9 , від 18.08.2020 № 3513/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_10 , від 25.08.2020 № 3572/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_11 , від 31.08.2020 № 3697/19.5.2/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_12 , від 28.08.2020 №3683/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_13 , від 09.09.2020 № 3900/19.5.3/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_14 , від 09.09.2020 № 3896/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_15 , від 09.09.2020 № 3888/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_16 , від 14.09.2020 № 3951/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_17 , від 14.09.2020 № 3944/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_18 , від 22.09.2020 № 4040/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_19 , від 22.09.2020 № 4035/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_20 , від 24.09.2020 № 4063/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_21 , від 09.09.2020 № 3899/19.5,1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_22 , від 28.08.2020 № 3652/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_16 , від 24.09.2020 № 4070/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_23 , від 28.09.2020 № 4082/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_24 , від 29.09.2020 № 4111/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_25 , від 22.09.2020 № 4031/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_26 , від 29.09.2020 № 4120/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_27 , від 29.09.2020 № 4117/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_28 , від 30.09.2020 № 4133/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_29 , від 07.10.2020 № 4179/19.1 Л/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_30 , від 06.10.2020 № 4166/19.1 Л/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_31 , від 07.10.2020 № 4182/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_32 , від 07.10.2020 № 4181/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_33 , від 08.10.2020 № 4204/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_34 , від 08.10.2020 № 4198/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_35 , від 07.10.2020 № 4177/19.1 Л/-20 та від 19.10.2020 №4269/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_36 , від 22.10.2020 №4319/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_37 , від 21.10.2020 №4310/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_38 , від 16.10.2020 №4264/19.1.1 /32-20 щодо розгляду звернення адвоката Лисенко А.О., від 07.10.2020 № 4175/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_39 від 26.10.2020 № 4374/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_40 , від 26.10.2020 № 4365/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_41 , від 26.10.2020 №4376/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_42 , від 29.10.2020 №4407/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_43 , а також в ході розгляду звернень, які надходили безпосередньо до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від заявників, а саме: звернення гр. ОСОБА_44 вх. №К-753/6.4/11.2/2020 від 02.09.2020, гр. ОСОБА_45 вх. №К-758/6.4/11.2/2020 від 03.09.2020, ОСОБА_46 вх. №М-762/6.4/11.2/2020 від 04.09.2020, ОСОБА_47 вх. №Н-766/6.4/11.2/2020 від 07.09.2020, гр. ОСОБА_26 вх. №М-799/6.4/11.2/2020 від 18.09.2020, гр. ОСОБА_48 вх. №Ф- 857/604/11.2/2020 від 08.10.2020, гр. ОСОБА_37 вх. №Н- 877/6.4/11.2/2020 з питань правомірності дій приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 при вчиненні виконавчих написів на кредитних договорах Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький) встановлені порушення діючого законодавства України та підзаконних нормативно-правових актів….»

«Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 при зазначенні у виконавчих написах місця проживання боржника не було взято до уваги вимоги абзацу одинадцятого статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за змістом якого місцем проживання особи є її місце реєстрації за певною адресою. З огляду на вищевикладене, приватним нотаріусом ОСОБА_1 було неналежно дотримано вимог абзацу четвертого частини перої статті 89 Закону України «Про нотаріат» та абзацу третього пункту 4 глави 16 розділу II Порядку (зі змінами та доповненнями на день вчинення виконавчих написів) щодо зазначення у виконавчому написі відомостей про місце проживання боржника. Крім того, в порушення вимог абз. 7 частини першої статті 89 Закону України «Про нотаріат» та абз. 7 пункту 4 глави 16 розділу II Порядку (зі змінами та доповненнями на день вчинення виконавчих написів) у виконавчих написах не зазначено відомості про розмір плати, сплачуваної стягувачем за вчинення виконавчих….

У вчиненому виконавчому написі від 25.09.2020 зареєстровим №51566 невірно зазначено дату набрання виконавчим написом чинності (26.09.2020), чим порушено вимоги пункту 4 глави 11 розділу І Порядку. Крім цього, нотаріусом в порушення вимог п. 6.13 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 №3253/5 (далі - Правила) не внесено виправлення щодо дати набрання чинності виконавчого напису, а лише внесено виправлення щодо дати вчинення виконавчого напису (додаток № 55).

При вчиненні вищезазначених виконавчих написів виписка банку з особового рахунку боржника на підтвердження безспірності вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 для вчинення виконавчих написів не надавалася. Натомість, до примірників вищезгаданих виконавчих написів (які зберігаються у правах приватного нотаріуса ОСОБА_1 ) долучено виписки з особових рахунків боржників із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості за кредитними договорами, підготовлені та підписані представниками юридичних осіб - стягувачів. Однак, дані виписки з рахунків боржників не можуть підтверджувати існування кредитної заборгованості боржників, оскільки вони не є документами первинного бухгалтерського обліку, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» й не відповідають вимогам пункту 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 №75…»

«Крім того, кредитні договори, на яких приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 було вчинено виконавчі написи, не посвідчувалися нотаріально. З огляду на вищевикладене, при вчиненні виконавчих написів приватним нотаріусом ОСОБА_1 не було взято до уваги те, що постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2017 по адміністративній справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою доповнено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, зокрема пунктом 2 «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення (платежів за зобов`язаннями»; згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 по справі №№ К/800/6492/17, К/800/7651/17, постанову Київського апеляційного суду від 22.02.2017 залишено без змін….»

«Так зокрема, згідно з заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2020 року по цивільній справі № 569/13263/20-ц яке набрало законної сили 19.10.2020, виконавчий напис приватного Нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1, вчинений 03 липня 2020 року за реєстровим № 4209, визнано таким що не підлягає виконанню. У вказаному рішенні судом встановлено, що в порушення вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 було вчинено виконавчий напис щодо заборгованості, по якій минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Крім цього, зважаючи на те, що до суду не подано доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем і позивач таку заборгованість оспорює, суд дійшов висновку, що вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною….»

«Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 05 жовтня 2020 року по цивільній справі № 236/2918/20 яке набрало законної сили 04.11.2020, виконавчий напис приватного нотаріуса ОСОБА_1 від 03 липня 2020 року № 3967 визнано таким, що не підлягає виконанню. Суд, враховуючи положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, у своєму рішенні дійшов висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Слід наголосити, що згідно з окремою ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі № 400/3400/20 встановлено систематичні порушення закону з боку приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 , під час вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, відсутніми у Переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 №1172, а також спотворено інформацію про місце проживання боржників…»

«Таким чином, за наслідками розгляду скарг на дії приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1, встановлено недотримання приватним нотаріусом вимог статей 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріату» пункту 4 глави 11, п.2 глави 12 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, абзацу третього підпункту 2.1 пункту 2, п.п.3.1, 3.2 та3,5 пункту 3, пункту 4 глави 16 розділу II Порядку, п.п, 8.2, 8.9, 8,11, 6.13, 6.15 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 №3253/5, статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Також встановлено, що при вчиненні виконавчих написів приватним нотаріусом надано неналежну правову оцінку поданим для вчинення виконавчих написів на кредитних договорах документам, та не враховано вимоги статті 44 Закону України «Про нотаріат» (щодо встановлення особи та обсягу повноважень представника), статті 47 Закону України «Про нотаріат» (щодо вимог до документів, що подаються для вчинення виконавчих дій), п.1,2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» (щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України)….»

«Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції Хмельницький вносить до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату подання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №8679, виданого Міністерством юстиції України 26.12.2011 на ім`я ОСОБА_1 , на підставі підпунктів «е)» «з)» пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме:

- неодноразового порушення нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій та/або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону, за умови що такі порушення встановлені рішенням суду;

- набрання законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії»

Наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) № 768/09 від 20 листопада 2020 року "зупинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 по Житомирському міському нотаріальному округу з 21 листопада 2020 року до вирішення питання Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату по суті, але не більш як шість місяців"

В подальшому наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 37/09 від 03.02.2021 відповідно до підпункту 4 частини 1 статті 29-1 Закону України «Про нотаріат», п.22 Порядку проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України від 17.02.2014 № 357/5 зупинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 з 04 лютого 2021 року.

Рішенням від 18 лютого 2021 року Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату на підставі підпунктів «е» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону, а саме, у зв`язку з неодноразовими порушеннями. нотаріусом законодавства, грубими порушеннями закону, які завдали шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, за умови що такі порушення встановлені рішеннями судів, а також набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, анулювати свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за № 8679 на ім`я ОСОБА_1 .

В подальшому Міністерством юстиції України винесено наказ №727/5 від 24 лютого 2021 року, яким анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за № 679 на ім`я ОСОБА_1 та наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року припинено нотаріальної діяльності ОСОБА_1 з 25 лютого 2021 року.

19.03.2021 на адресу Житомирської регіональної філії ДП «НАІС» надійшло Повідомлення для внесення відомостей про нотаріусів, які займаються приватною нотаріальною діяльністю, до Єдиного реєстру нотаріусів від 19.03.2021 за №6.4/20/2021/168 від Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 , на підставі якого 19.03.2021 відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру нотаріусів, а доступ до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких визначено Міністерство юстиції України припинено.

Позивач не погоджується із вище вказаними діями та рішеннями відповідачів з огляду на їх безпідставність, а тому звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 3 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до п. 8 статті 29-1Закону України " Про нотаріат" підставою для зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса є направлення територіальним органом до Міністерства юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю - до вирішення питання по суті, але не більш як на шість місяців.

Відповідно до підпункту «е», «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, у випадках неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства або грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій та/або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону, та набрання законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії.

Питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю розглядається Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату за поданням відповідно Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальної палати України у випадках, визначених цим Законом.

Порядок внесення Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 28.07.2011 року №1904/5. Пункти 2-4 Порядку визначають, що Подання Мін`юсту, територіальних органів Міністерства юстиції або Нотаріальної палати України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю вноситься до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату не пізніше тридцяти днів з дня встановлення підстав для анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, якщо інший строк не передбачено законом. Воно повинно містити: інформацію про наявність підстав, визначених пунктом 2 частини першої статті 12 Закону; зазначення конкретних порушень, які були допущені нотаріусом; пропозиції щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. До Подання додаються: засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів, на підставі яких внесено Подання: доповідна записка про перевірку роботи нотаріуса; пояснення нотаріуса на предмет обставин, викладених у доповідній записці про перевірку роботи нотаріуса; копії документів про зупинення нотаріальної діяльності; копії документів, що свідчать про виявлені в діяльності нотаріуса порушення; документи, що свідчать про вжиті заходи щодо виявлених в роботі нотаріуса порушень; відповідні документи органів дізнання і слідства, прокуратури, суду тощо. Перелік документів, які додаються до Подання, визначається Мін`юстом, територіальним органом Міністерства юстиції залежно від підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 12 Закону.

Як вбачається, із подання, воно винесено з дотриманням строку визначеного пунктом 2 Порядку №1904/5, подання містить відомості, передбачені пунктом 3 Порядку та до подання додані документи, визначені Міжрегіональним управлінням залежно від підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат".

Щодо доводів позивача, про відсутність підстав для винесення наказу №768/09 від 20.11.2020 та подання, у зв`язку із тим, що окрему ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі скасовано, тому така ухвала не могла слугувати підставою для застосування до приватного нотаріус крайнього заходу дисциплінарного впливу у вигляді анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, то суд вважає такі доводи безпідставними, так як подання Міжрегіонального управління винесено 20.11.2020, а постанову П`ятим апеляційним адміністративним судом було прийнято 25.11.2020.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) стосовно внесення до Міністерства юстиції України подання з пропозицією про анулювання належного ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8679 виданого Міністерством юстиції України задоволенню не підлягає.

Отже, суд, беручи до уваги приписи викладених норм, приходить до висновку, що Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбаченний чинним законодавством України, у зв`язку із надісланням подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, правомірно винесено наказ №768/09 від 20.11.2020 про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 .

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 37/09 від 03.02.2021 року "Про зупинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами пункту 4 частини першої статті 29-1 Закону України "Про нотаріат" у разі необгрунтованї відмови приватного нотаріуса від надання Міністерству, його територіальному органу і порядку, передбаченому Законом, документів для перевірки організації нотаріальної діяльності та виконання правил нотаріального діловодства - до усунення цієї обставиш нотаріальна діяльність приватного нотаріуса тимчасово зупиняється.

Як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку із продовженням надходження скарг на адресу Міжрегіонального управління від фізичних і юридичних осіб з приводу протиправності вчинення приватним нотаріусом ОСОБА_1 виконавчих написів на кредитних договорах, а також продовженні здійснення нотаріальної діяльності у період перебування на лікарняному та не наданням приватним нотаріусом відповідних підтверджуючих документів протягом тривалого часу про вихід на роботу, Міжрегіональним управлінням відповідно до наказу від 27.01.2021 №31/09 заплановано провести позапланову комплексну перевірку організації нотаріальної діяльності, дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства приватного нотаріуса ОСОБА_1 у період з 01-05 лютого 2021 року.

Як вбачається із актів, 01.02.2021, 02.02.2021 та 03.02.2021 під час перебування членів комісії за місцем розташування офісу нотаріуса встановлено відсутність приватного нотаріуса ОСОБА_1 на робочому місці, офіс приватного нотаріуса зачинений.

Водночас, як вказано Міжрегіональним управлінням в порядку контролю, ними були проведені відповідні перевірки в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів щодо витрачання спеціальних бланків нотаріальних документів приватним нотаріусом ОСОБА_1 за період з 01.02.2021 по 03.02.2021. В ході проведених перевірок встановлено, що в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів наявна інформація щодо використання 01.02.2021 (з 8 год. 46 хв. по 8 год. 55 хв.) приватним нотаріусом 1458 спеціальних бланків нотаріальних документів та 03.02.2021 (перший бланк використаний - о 15 год.13 хв., останній о 21 год. 10 хв. ) - 4432 спеціальні бланки нотаріальних документів. що свідчить про вчинення нотаріальних дій в період перебування на лікарняному та ухилення від перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із доводами представника відповідачів, про те, що викладені обставини свідчать про ухилення нотаріусом від перевірки, та не подання будь-яких повідомлень про вихід з лікаряного, при цьому вчиняв численну кількість виконавчих написів.

Враховуючи зазначене вище, на підставі пункту 4 частини першої статті 29-1 Закону нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 було зупинено відповідно до наказу №37-09 з 04.02.2021, правомірно, та в межах наданих повноважень Центрально-Західному міжрегіональному управліню Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Щодо позовної вимоги, про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18 лютого 2021 року №1 стосовно анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_1 , то суд зазначає наступне.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення підставами для звернення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України з поданням про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 було підпункти "е", "з" пункту 2, частини 1 статті 12 Закону України "Про нотаріат".

Суд зазначає, що аналіз змісту підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», обраного відповідачами в якості однієї із підстав для ініціювання і вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, дає підстави для висновку, що законодавець розділяє дві такі умови: 1) неодноразове порушення нотаріусом чинного законодавства або 2) грубе порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій та/або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону.

При цьому, завдання шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій є обов`язковою ознакою, яка має бути встановлена органом, що вирішує питання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, як у випадку вчинення нотаріусом неодноразового порушення чинного законодавства, так і у разі грубого порушення закону.

Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 826/7176/17, від 29.04.2019 у справі №817/800/17, від 20.12.2019 у справі №826/3746/17 та від 03.06.2020 у справі №808/2687/17 .

Таким чином, як неодноразово наголошувалось Верховним Судом у своїх постановах, які підлягають обов`язковому врахуванню судами при розгляді справ з подібних правовідносин, суди, досліджуючи питання правомірності оскаржуваних рішень, процедури анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та припинення нотаріальної діяльності, повинні дослідити наявність факту вчинення позивачем порушень, які завдали шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян.

Слід зауважити, що для прийняття рішення про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю на підставі підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» повинні бути вчинені нотаріусом такі порушення, що у своїй сукупності є достатніми для застосування такого засобу реагування. При визначенні підстав для анулювання свідоцтва необхідно враховувати тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Однією із кваліфікуючих ознак норми підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону є наявність шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам, заданої при вчиненні нотаріусом нотаріальних дій.

Отже, шкода є кваліфікуючою ознакою діяння (правопорушення) нотаріуса, наявність якої разом з іншими складовими може слугувати підставою для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, передбаченою підпунктом «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону.

При цьому, відповідно до пункту 54 правових позицій Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 817/800/17 від 29 квітня 2020 року, завдання шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій має бути встановлено органом, що вирішує питання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю. Аналогічні правові висновки містяться також постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 826/7176/17 та від 20.12.2019 № 826/3746/17. Зважаючи на вищенаведене варто зазначити про таке.

У відповідності до статті 22 Цивільного кодексу України (відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частина 2 зазначеної статті збитками визначає:

- втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також

- витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

При цьому, згідно статті 15 Цивільного кодексу України яка регламентує право на захист цивільних прав та інтересів, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В свою чергу захист цивільних прав та інтересів особи відбувається зокрема судом, що чітко передбачено статтею 16 Цивільного кодексу України, якою серед іншого передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини 2 статті 16).

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Всі діючі процесуальні кодекси України, і Цивільний процесуальний кодекс України зокрема, гарантують право на звернення до суду за захистом.

Так, стаття 4 Цивільного процесуального кодексу України зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. А стаття 5 цього ж кодексу визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Так державний або приватний виконавець, приймаючи до виконання виконавчий напис, вчинений нотаріусом (уповноваженою державою особою), серед іншого арештовує рахунки боржника та розпочинає процедуру стягнення боргу. Зупинити процедуру стягнення боргу фізичні чи юридичні особи можуть виключно звернувшись до суду для визнання у судовому порядку виконавчого напису незаконним або таким, що не підлягає виконанню, що вимагає значних матеріальних затрат та часу.

При цьому, допоки триває судова процедура захисту порушених прав, громадяни залишаються без засобів до існування, витримують тиск виконавців, змушені постійно надавати пояснення, винаймати адвокатів, частково або повністю сплачувати спірний борг, який ймовірно може бути не відшкодований.

У зв`язку з цим критично важливим є обов`язкове дотримання нотаріусом вимог законодавства при вчиненні виконавчих написів, адже порушення тієї чи іншої норми законодавства у процедурі, призводить до відсутності безспірності нотаріальної дії, а також спричиняє можливість вчинення виконавчих написів на документах, які не підтверджують безспірної заборгованості.

Очевидно, що вбачаючи неодноразові порушення законодавства або грубі порушення закону під час вчинення нотаріусом виконавчих написах, особа звертаючись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів несе витрати, які в силу статті 22 Цивільного кодексу України є різновидом збитків, як складової майнової шкоди. Такі витрати можуть проявлятись та підтверджуватись у сплаті особою адміністративного збору за подачу позовної заяви, інших судових витратах, в оплаті послуг адвоката, інших витратах, необхідних для задоволення позовної заяви, витратах, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (статті 22 Цивільного кодексу України).

Отже, досліджуючи питання правомірності прийняття рішення, за яким нотаріусу анулюється свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, Комісія має дослідити наявність факту вчинення нотаріусом неодноразового порушення чинного законодавства та встановити, чи завдали такі порушення шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам.

Аналогічні висновки містяться і у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 06.03.2019 по справі № 826/7176/17.

На підставі Подання і доданих до нього матеріалів і документів, з огляду на чисельну кількість судових рішень, що набрали законної сили і якими визнано виконавчі написи нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, враховуючи реальні збитки - очевидні витрати, які особа зробила або мусить ще зробити для відновлення свого порушеного права внаслідок вчинення нотаріусом нотаріальних дій, Комісія (як орган, що вирішує питання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю) вповноважена прийняти рішення про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю згідно підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону і що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в Постанові від 06.03.2019 у справі № 826/7176/17.

Зокрема в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні відомості про понад 1100 рішень суду, ухвалених судами України у цивільних справах за участю нотаріуса ОСОБА_1 в період з 01.01.2020 з яких у понад 900 справ рішення ухвалено у 2021 році. Більшість цих судових справ стосувалося визнання виконавчих написів, вчинених нотаріусом ОСОБА_1. через неодноразові порушення ним законодавства такими, що не підлягають виконанню.

Зважаючи на судові рішення, якими виконавчі написи, вчинені позивачем були визнані такими, що не підлягають виконанню, Комісія встановила наявність заподіяної шкоди фізичним та юридичним особам, спричинення якої полягає у матеріальному та нематеріальному вираженні, а саме: витрати на правничу допомогу, адвокатів, судові витрати, тощо.

Враховуючи вищевикладене, Комісія у своєму рішенні від 18 лютого 2021 року № 1 прийшла до правомірного висновку про наявність підстав передбачених підпунктами «е» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону для анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю Позивача.

Щодо доводів позивача про те, що Комісія порушила його право на захист та надання пояснень, так як не було враховано його клопотання про перенесення засідання, то суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до абзацу другого пункту 8 Порядку внесення подання, неявка на засідання Комісії нотаріуса, представника визначеного департаменту Мін`юсту, територіального органу Міністерства юстиції або територіального уповноваженого, які належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання Комісії, не є перешкодою для розгляду Подання.

Суд погоджується із доводами представника відповідача, що зазначена норма не встановлює імперативного обов`язку, а надає право вибору суб`єкту владних повноважень діяти на власний розсуд в межах закону, а тому право визначати присутність нотаріуса на засіданні обов`язковим є дискреційним повноваженням, яким наділена лише Вища кваліфікаційна комісія нотаріату.

Суд вважає за необхідне, вказати, що під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Водночас, у Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, підготовленому за дорученням голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Михайло Смоковича, який вважається орієнтиром у питанні віднесення тих чи інших повноважень до дискреційних, зазначено, що «дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, ще він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті відносно визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміні «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність» «встановлює», «визначає», «на свій розсуд».

Як вбачається із рішення Комісії від 18.02.2021 №1 ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідання шляхом надсилання повідомлення за підписом секретаря Комісії від 05.02.2021 засобами поштового зв`язку та шляхом надсилання інформації в електронній формі, а також телефонним зв`язком. Однак на засідання Комісії ОСОБА_1 не з`явився. Позивачем не заперечується викладені обставини.

Проте, варто зауважити, що 17.02.2021 ОСОБА_1 повідомив Комію про неможливість бути присутнім на засіданні у зв`язку з участю у роботі відповідної постійної комісії Житомирської міської ради, як депутата та секретаря, що відбудеться 18.02.2021, та просив перенести розгляд Подання.

Даний факт Комісією був врахований, однак ВККН відповідно до пункту 8 Порядку визнала неявку на засідання Комісії нотаріуса, який належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання Комісії, не обов`язковою.

Слід вказати, що Позивач не був позбавлений права надати Комісії пояснення або відповідні документи, які б спростовували факти, викладені у поданні.

Разом з тим, ОСОБА_1 керуючись власними переконаннями, своїми правами не скористався, на засідання ВККН не з`явився.

Комісія, розглянувши Подання та додані до Подання матеріали, встановила, що неявка нотаріуса на засідання не є перешкодою для розгляду Подання. Інформація стосовно обставин, викладених у Поданні була достатньою, а тому підстави для перенесення розгляду Подання відсутні.

Відтак, суд не приймає до уваги доводи позивача у справі з приводу не взяття до уваги його клопотання про перенесення засідання Комісії, оскільки неявка на засідання Комісії нотаріуса, в силу вимог пункту 8 Порядку №1904/5, не є перешкодою для розгляду подання.

Щодо правомірності прийняття Міністерством юстиції України наказу від 24.02.2021 №727/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю» суд зазначає наступне.

Пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, встановлено, що Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін`юст у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Відповідно до пункту 1 зазначеного Положення, Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері нотаріату.

Відповідно до підпункту 69 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, Мін`юст здійснює державне регулювання нотаріальної діяльності, зокрема, видає та анулює в установленому законом порядку свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Згідно з пунктом 14 Порядку внесення подання на підставі рішення Комісії про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю видається відповідний наказ Міністерства юстиції України.

Як попередньо вказувалось, 18 лютого 2021 року Комісія ухвалила рішення № 1 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 , на підставі підпунктів «е» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону, а саме, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства, грубими порушеннями закону, які завдали шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, за умови що такі порушення встановлені рішеннями судів, а також набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій.

Враховуючи викладене, 24 лютого 2021 року видано наказ № 727/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_1 ».

З огляду на вищезазначене, наказ Мін`юсту від 24 лютого 2021 року № 727/5 видано на підставі рішення Комісії, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним на момент його видання законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо скасування наказу та визнання його протиправним.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасуваня наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 25 лютого 2021 року

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 30 Закону анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю є підставою припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Порядок припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса визначено статтею 30-1 Закону, відповідно до вимог якої припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса здійснюється відповідним територіальним органом Міністерства юстиції України за наявності підстав, передбачених цим Законом, шляхом видання наказу про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Враховуючи викладене, на виконання наказу Мін`юсту від 24.02.2021 № 727/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 за №8679 на ім`я ОСОБА_1 » та відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 30, статті 30-1 Закону

Міжрегіональним управлінням видано наказ №58/09 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 25 лютого 2021».

Таким чином, наказ Міжрегіонального управління від 25.02.2021 № 58/09 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 25 лютого 2021» прийнято у межам повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому суд дійшов висновку, що підстави для визнання його протиправним та скасування - відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині позовних вимог до Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи", суд встановив відсутність підстав для задоволення позову в цій частині з огляду на таке.

Згідно п.1 Наказу Міністерства юстиції України №1059/5 від 25.06.2015 року державне підприємство «Національні інформаційні системи» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України (далі - адміністратор Єдиних та Державних реєстрів).

Адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення реєстрів, відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до цих реєстрів, а також інші заходи (дії), передбачені законодавством.

У межах адміністрування Єдиних та Державних реєстрів адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження, інформаційного та технічного обслуговування, модернізації веб-ресурсів та веб-сервісів Міністерства юстиції України, надає у випадках, визначених законодавством, послуги у сфері функціонування Єдиних та Державних реєстрів, здійснює технічне та технологічне супроводження інформаційної взаємодії Міністерства юстиції України та адміністратора Єдиних та Державних реєстрів з метою оперативного вирішення питань, що стосуються функціонування реєстрів.

Пунктом 1.3 Порядку ведення Єдиного реєстру нотаріусів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 13.10.2010 року, визначено, що адміністратор Єдиного реєстру нотаріусів (далі - Адміністратор) - державне підприємство "Національні інформаційні системи", що здійснює заходи зі створення та супроводження програмного забезпечення Єдиного реєстру нотаріусів (далі - Єдиний реєстр), у тому числі з впровадження та підтримки веб-сайту для доступу до відомостей Єдиного реєстру, організацію доступу до Єдиного реєстру, забезпечує збереження та захист даних, що містяться в Єдиному реєстрі, уносить до Єдиного реєстру отримані від територіальних органів Міністерства юстиції відомості, надає інформацію з Єдиного реєстру, а також виконує інші функції, передбачені цим Порядком.

Згідно п.2.1 Порядку підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру є повідомлення територіальних органів Міністерства юстиції про зупинення або припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Згідно п.2.2 Порядку територіальні органи Міністерства юстиції в день виникнення підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру, але не пізніше наступного робочого дня, надсилають Адміністратору повідомлення в паперовій або електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання для внесення таких відомостей до Єдиного реєстру за формою, встановленою у додатках 1-3 до цього Порядку.

Отже Житомирська регіональна філія Державного підприємства "Національні інформаційні системи" не наділена свободою розсуду у разі отримання від територіального управління юстиції повідомлення за формою, встановленою Додатком 2 до Порядку ведення Єдиного реєстру нотаріусів, та була зобов`язаний вчинити оскаржувані дії.

Як вбачається зі змісту цитованих норм, ДП «Національні інформаційні системи» не приймає самостійного рішення щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру нотаріусів, в тому числі, щодо зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса. Факт внесення відомостей до Єдиного реєстру нотаріусів прямо пов`язаний із отриманням повідомлення про зупинення діяльності від територіального органу юстиції, такі повідомлення були отримані ДП від територіального управління юстиції, а тому вважати дії щодо блокування доступу до Єдиних та Державних реєстрів протиправними суд не убачає підстав.

Суд також бере до уваги позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.04.2019 року у справі №826/3269/18: «відповідно до Статуту ДП «НАІС», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2018 року № 106/5, предметом діяльності ДП «НАІС» є технічне та технологічне створення, запровадження, експлуатація програмно-експлуатаційних комплексів Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України. При цьому ДП «НАІС» діє на принципах госпрозрахунку, самофінансування та самоокупності і функціонує як самостійний суб`єкт господарювання, на нього не покладено обов`язки виконання функцій та повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію обтяжень рухомого майна.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 1999 року № 1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 червня 2015 року № 424), а також наказу Міністерства юстиції України від 25 червня 2015 року № 1059/5 про «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» ДП «НАІС» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Отже, суд приходить до висновку, про те, що ДП «НАІС» не здійснює владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та законодавчо не уповноважене владно керувати поведінкою, зокрема, позивача».

Таким чином, позовні вимоги до Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи" задоволенню не підлягають у зв`язку із їх безпідставністю.

Щодо позовної вимоги, про визнання протиправними дії Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) при подачі повідомлення від 19.03.2021 то суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року по справі № 240/3523/21 заяву приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) № 37/09 від 03 лютого 2021 року "Про зупинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 ";

- зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 727/5 від 24 лютого 2021 року "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за № 8679 на ім`я ОСОБА_1 ";

- зупинення дії наказу Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) № 58/09 від 25 лютого 2021 року "Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 " з 25 лютого 2021 року.

На підставі вищевказаної ухвали 16.03.2021 Житомирською регіональною філією ДП "НАІС" на підставі повідомлення Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відновлено доступ до Єдиних та Державних реєстрів.

Як вбачається, із матеріалів справи 19.03.2021, не зважаючи на вимоги ухвали суду від 11.03.2021 Центрально - Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Хмельницький) подано повідомлення за вихідним №6.4/20/2021/168 до Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи" для внесення відомостей про нотаріусів, підставами для такого подання зазначено наказ №727/5 Міністерства юстиції України від 24 лютого 2021 року, наказ Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року, лист від 17.03.2021 №6.4/20/2021/163 про відкликання повідомлення для внесення відомостей від 15.03.2021.

Суд погоджується із доводами позивача, щодо неправомірності дій, які виразились у подачі повідомлення 19.03.2021 Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Хмельницький) під час дії заходів забезпечення позову. Однак визнання таких дій протиправними, не буде належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача. Інших позовних вимог для відновлення порушеного права позивачем заявлено не було.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що відповідачами доведено правомірність прийняття спірних рішень, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачами доведено правомірність оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1 ) до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (вул. Володимирська, 91, Хмельницький, Хмельницька область, 29000, ), про визнання протиправними дії стосовно внесення подання з пропозицією про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8679, про визнання протиправним та скасування наказу №768/09 від 20 листопада 2020 року про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності, про визнання протиправним та скасування наказу № 37/09 від 03 лютого 2021 року про зупинення приватної нотаріальної діяльності, про визнання протиправним та скасування наказу №58/09 від 25 лютого 2021 року про припинення нотаріальної діяльності, про визнання протиправними дії при подачі повідомлення від 19 березня 2021 року на припинення доступу до Єдиних та Державних реєстрів, до Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м.Київ, 01001, ) про визнання протиправним та скасування наказу №727/5 від 24 лютого 2021 року про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату (вул. Городецького, 13, м.Київ, 01001, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 18 лютого 2021 року №1 стосовно анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, до Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи" (вул. Перемоги, 18 А, Житомир, 10003) про визнання протиправними дії при виконанні повідомлення від 19.03.2021 на припинення доступу до Єдиних та Державних реєстрів, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова