Справа № 160/12793/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
28 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового трудового стажу:
Шахта Славяносербська ВО Луганськвугілля
15.11.1993 по 23.11.1993р. - електрослюсар підземний 3 розряду з повним робочим днем під землею;
з 01.12.1993 по 02.03.1994р. - служба в Радянській Армії;
25.04.1994 по 14.06.1995р. - підземний електрослюсар 3 розряду з повним робочим днем під землею;
15.06.1995 по 22.06.1996р.- підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею;
03.02.1997 по 28.05.1997р. - підземний електрослюсар 3 розряду з повним робочим днем під землею;
29.05.1997 по 14.03.2001р. - підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею;
ВСП Шахта Степова ДПДХК Павлоградвугілля
21.05.2001 по 31.08.2003р. - електрослюсар підземний III розряду з повним робочим днем в шахті ДРСО;
01.09.2003 по 07.09.2005р. підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею;
08.09.2005 по 31.03.2007р. - електрослюсар підземний IV розряду з повним робочим днем в шахті ДРСО;
01.04.2007 по 01.07.2012р. - електрослюсар підземний V розряду з повним робочим днем в шахті ДРСО з повним робочим днем в шахті;
02.07.2012 по 14.05.2020р. - електрослюсар підземний V розряду з повним робочим днем в шахті дільниці стаціонарного обладнання №1 з повним робочим днем в шахті;
19.10.2020 по теперішній час електрослюсар підземний V розряду з повним робочим днем в шахті та здійснити призначення пенсії.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що він звернувся до відповідача із заявою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та зазначено, що надані позивачем пільгові довідки від 18.09.2014 №11К3218, №11К3219 видані ДП «Луганськвугілля» не зараховані до спеціального стажу роботи, оскільки дані довідки потребують перевірки, зважаючи на те, що ПАТ «Луганськвугілля» перебуває на непідконтрольній території України. На думку відповідача надані позивачем документи підтверджуючі пільговий стаж, що визначені порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній є недійсними. Вважаючи відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
06.09.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 відсутні відомості про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи та інформація про проведення атестації робочих місць за умов праці.
Зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 "Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства", з 01.12.2014 року на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади не функціонують. Враховуючи наведене, будь-які запити, звернення, довідки чи інші українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню.
Відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 №875/2014 "Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях", розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), визначено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі повноваження. До переліку таких населених пунктів входить м. Луганськ, Луганської області.
З огляду на вищевикладене Головне управління не має законних підстав перевірити періоди роботи або витребувати довідки про підтвердження стажу роботи на шахті "Слов`яносербська" ВО "Луганськвугілля".
Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 , позивач проходив військову службу з 01.12.1993 року по 02.03.1994 року.
Згідно запису № 6 трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач був звільнений з шахти "Слов`яносербська" ВО "Луганськвугілля" у зв`язку із проходженням військової служби.
У зв`язку з тим, що немає можливості підтвердити пільговий характер роботи позивача на шахті "Слов`яносербська" ВО "Луганськвугілля", відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби з 01.12.1993 року по 02.03.1994 року.
Зазначив, що згідно наданих документів, загальний стаж роботи позивача складає 27 років 4 місяці 4 дні, з них стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 складає 18 років 5 місяців 14 днів що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (менше 25 років). Крім того, відповідач зауважив, що позивачем пропущений шестимісячний строк для звернення з позовом до суду.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.01.2020 року ОСОБА_1 вперше звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
До вказаної заяви позивачем долучено пакет документів на підтвердження загального трудового і страхового стажу: військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2020р. по день звернення, довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2020 р., довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років установлені для окремих категорій працівників, заява про призначення/перерахунок пенсії, заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк), паспорт, трудова книжка або документи про стаж, інші документи, що підтверджується розпискою - повідомленням Петропавлівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (прийнято 16.01.2020 року і зареєстровано за № 116).
Рішенням від 30.05.2020 року за № 9262-8888/В-03/8-0400/20 від 30.05.2020 року Відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на заяву від 16.01.2020 року щодо призначення пенсії за віком за Списком № 1 повідомлено позивача, що відповідно до Постанови "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідальність за видачу довідки, уточнюючої характер виконуваної працівником роботи, несе адміністрація підприємств, де особа працювала.

Зазначено, що довідки, які були надані позивачем від 18.09.2014 №11К3218, №11К3219, видані ДП "Луганськвугілля" і пільгова довідка від 31.12.2019 №509, видана ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", які потребують перевірки достовірності в контрольно-ревізійному відділі Пенсійного фонду України і лише за умови надходження результатів перевірки, можливо повернутися до розгляду питання призначення пенсії.

24.07.2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До вказаної заяви позивачем долучено пакет документів на підтвердження загального трудового і страхового стажу: довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, заява про призначення/перерахунок пенсії, паспорт, трудова книжка або документи про стаж.

Рішенням від 28.07.2021 року за № 0400-0305-8/61235 від 28.07.2021 року Відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на заяву від 24.07.2020 року повідомлено позивачу, що відповідно до п. 20 порядку про підтвердження наявного трудового стажу призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників.

Зазначив, що у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Також, зазначив, що згідно наданих документів пільговий стаж становить 19 років 11 місяців 15 днів при необхідних 25 роках. Тому в призначені пенсії за віком відповідно, частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсій, страхування» ОСОБА_1 відмовлено, за відсутності необхідного пільгового стажу.

17.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою в якій зазначив, що набувши право на пенсію 24.07.2020 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, проте позивачу не призначено пенсію та не надано відповідь про відмову в призначенні. Просив надати інформацію щодо розгляду заяви від 24.07.2020 року.

Листом № 22927-17693/В-01/8-0400/21 від 15.07.2021 року Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на заяву від 17.06.2021 року повідомлено позивача, що відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення розглянуто заяву від 24.07.2020 та прийнято рішення про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", через відсутність необхідного пільгового стажу роботи (лист Головного управління № 0400-0305-8/61265 від 28.07.2020).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільгових характер роботи, визначаються Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року № 1788-XIІ (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788.

Відповідно до положень п.16 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п.3 ст.114 Закону №1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.14 Закону № 1788, а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Підпунктом 1.1 п.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110, встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування трудового стажу позивача вказаного у його трудовій книжці, з підстав того, що вона не містить відомостей про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи.

Вищенаведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, або за Списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, та відповідно до яких особи мають право на пенсію незалежно від віку, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація

Згідно із пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до записів трудової книжки, НОМЕР_1 виданої 23.09.1991 року, позивач працював у спірні періоди на посадах:

«Шахта Слов`яносербська» ВО «Луганськвугілля»

- 17.09.1991 по 31.08.1992р. - ученик гірника поверхні;

- 01.09.1992 по 02.03.1993р. - курси за спеціальністю підземний електрослюсар;

- 03.03.1993 по 31.05.1993р. - ученик гірника поверхні ;

- 01.06.1993 по 14.11.1993р. - електрослюсар поверхні 2 розряду;

-15.11.1993 по 23.11.1993р. - електрослюсар підземний 3р. з повним робочим днем під землею;

- 01.12.1993 по 02.03.1994р. - служба в Радянській Армії;

- 25.04.1994 по 14.06.1995р. - підземний електрослюсар 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- 15.06.1995 по 22.06.1996р.- підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею;

- 03.02.1997 по 28.05.1997р. - підземний електрослюсар 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- 29.05.1997 по 14.03.2001р. - підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею.

ВСП «Шахта «Степова» ДПДХК «Павлоградвугілля»

- 21.05.2001 по 31.08.2003р. - електрослюсар підземний III розряду з повним робочим днем в шахті ДРСО;

- 01.09.2003 по 07.09.2005р. - підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею;

- 08.09.2005 по 31.03.2007р. - електрослюсар підземний IV розряду з повним робочим днем в шахті ДРСО;

- 01.04.2007 по 01.07.2012р. - електрослюсар підземний V розряду з повним робочим днем в шахті ДРСО з повним робочим днем в шахті;

- 02.07.2012 по 14.05.2020р. - електрослюсар підземний V розряду з повним робочим днем в шахті дільниці стаціонарного обладнання №1 з повним робочим днем в шахті;

- 19.10.2020 по теперішній час електрослюсар підземний V розряду з повним робочим днем в шахті.

В якості доказу підтвердження зайнятості на посадах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, позивачем до пенсійного органу, крім трудової книжки були надані наступні довідки: № 11К3218 від 18.09.2014 року, № 11К3219 від 18.09.2021 року, № 11К3216 від 18.09.2014 року, № 10Р3220 від 18.09.2014 року, № 10Р3221 від 18.09.2014 року.

Відповідно до довідки № 11К3218 від 18.09.2014 року, яка видана Відокремленим підрозділом шахта «Черкаська» державного підприємства «Луганськвугілля» Міністерства енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_1 , з 15.11.1993 року по 23.11.1993 рік - працював на посаді підземного гірничого працівника; з 25.04.1994 року по 15.02.1995 рік - працював на посаді підземного гірничого працівника; з 16.02.1995 року по 14.06.1995 рік працював на посаді підземного гірничого працівника.

Відповідно до довідки № 11К3219 від 18.09.2014 року, яка видана Відокремленим підрозділом шахта «Черкаська» державного підприємства «Луганськвугілля» Міністерства енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_1 , з 15.06.1995 року по 22.06.1996 року - працював на посаді підземного гірничого працівника; з 03.02.1997 року по 28.05.1997 року - працював на посаді підземного гірничого працівника; з 29.05.1997 року по 14.03.2001 року - працював на посаді підземного гірничого працівника.

Відповідно до довідки № 11К3219 від 18.09.2014 року, яка видана Відокремленим підрозділом шахта «Черкаська» державного підприємства «Луганськвугілля» Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Власенку Миколі Павловичу, в якій зазначено, що з 20.08.2008 року Шахта «Черкаська» та ДП «Луганськвугілля» є правонаступником архівних документів Шахта «Слов`яносербська».

Відповідно до довідки № 11К3217 від 18.09.2014 року, яка видана Відокремленим підрозділом шахта «Черкаська» державного підприємства «Луганськвугілля» Міністерства енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_1 , в якій вказуються, що особисті картки форми Т-2, накази про прийняття, звільнення, перевод, переміщення прошиті у великі книги - тома та неможливо якісно провести копіювання первинних документів по трудовому стажу.

Особисті картки форми Т-2, накази про прийняття, звільнення, перевод, переміщення знаходяться в архіві підприємства ВП «Шахта» «Черкаська».

Також, в матеріалах справи містяться наказ ВО «Ворошиловградвугілля» шахта Слов`яносербська про атестацію робочих місць (електрослюсар підземний, гірничий майстер підземний) від 16.03.1995 р. № 15, наказ ДП шахта Черкаська ДХК Луганськвугілля про атестацію робочих місць (електрослюсар підземний, гірничий майстер підземний) від 28.11.1999 р. № 401

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до положень ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не зараховано періоди роботи на підставі наданих позивачем довідок: з 15.11.1993 р. по 23.11.1993 р. - електрослюсар підземний 3р. з повним робочим днем під землею, з 01.12.1993 по 02.03.1994р. - служба в Радянській Армії, 25.04.1994 по 14.06.1995р. - підземний електрослюсар 3 розряду з повним робочим днем під землею, 15.06.1995 по 22.06.1996р.- підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею, 03.02.1997 по 28.05.1997р. - підземний електрослюсар 3 розряду з повним робочим днем під землею, 29.05.1997 по 14.03.2001р. - підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею, оскільки документи, підготовлені або видані підприємствами з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню.

Доводи відповідача щодо неможливості зарахування до трудового стажу роботи спірного періоду роботи позивача, оскільки довідки, накази та інші документи, які надані заявником для підтвердження пільгового характеру роботи, видані підприємством, яке зареєстроване на території непідконтрольній українській владі, не мають юридичної сили, суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, що мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд вважає необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20.12.2018 року у справі №433/1240/17.

Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати названі загальні принципи (Намібійські винятки), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на належне пенсійне забезпечення.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 17.07.2019 (справа № 654/1278/17), від 18.03.2020 (справа № 243/6299/17), від 03.06.2021 (справа № 264/1627/17).

Отже, позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Те, що Пенсійний орган через вищевикладені обставини позбавлений можливості провести перевірку відповідності записів у довідках певними первинними документами, не має покладати надмірного тягаря та негативних наслідків на позивача, оскільки довідки містять усі необхідні реквізити та відомості.

Викладена у цій справі правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.03.2021 у справі № 426/12447/17, від 25.02.2021 у справі № 522/6812/17, від 08.04.2020 у справі № 242/1568/17.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи, а тому порушені позивачем права підлягають відновленню судом шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 15.07.2021р. №22927-17693/В-01/8-0400/21.

Як наслідок, підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового трудового стажу періоди роботи:

Шахта Слов`яносербська ВО Луганськвугілля

- з 15.11.1993 по 23.11.1993р. - електрослюсар підземний 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 01.12.1993 по 02.03.1994р. - служба в Радянській Армії;

- з 25.04.1994 по 14.06.1995р. - підземний електрослюсар 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 15.06.1995 по 22.06.1996р.- підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею;

- з 03.02.1997 по 28.05.1997р. - підземний електрослюсар 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 29.05.1997 по 14.03.2001р. - підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею/

ВСП Шахта Степова ДПДХК Павлоградвугілля

- з 21.05.2001 по 31.08.2003р. - електрослюсар підземний III розряду з повним робочим днем в шахті ДРСО;

- з 01.09.2003 по 07.09.2005р. підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею;

- з 08.09.2005 по 31.03.2007р. - електрослюсар підземний IV розряду з повним робочим днем в шахті ДРСО;

- з 01.04.2007 по 01.07.2012р. - електрослюсар підземний V розряду з повним робочим днем в шахті ДРСО з повним робочим днем в шахті;

- з 02.07.2012 по 14.05.2020р. - електрослюсар підземний V розряду з повним робочим днем в шахті дільниці стаціонарного обладнання №1 з повним робочим днем в шахті;

- з 19.10.2020 по теперішній час електрослюсар підземний V розряду з повним робочим днем в шахті.

Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про управління пенсійного фонду України в районах, містах та районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, на територіальні управління Пенсійного фонду України в районах покладено функції по призначенню (перерахунку) і виплаті пенсії.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати дискреційні повноваження, користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам.

З урахуванням дискреційних повноважень відповідача на прийняття рішення щодо призначення пенсії, та враховуючи те, що відповідачем не проводився розрахунок стажу позивача з урахуванням періодів, врахованих судом у даному рішенні, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 16.01.2020 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у даній справі.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що позивачем пропущено строки звернення до суду із даним позовом, оскільки про порушення своїх прав щодо відмови в призначенні пенсії та неврахування до страхового стажу спірні періоди роботи позивач дізнався із листа від 15.07.2021 №22927-17693/В-01/8/0400/21, а з позовом до суду звернувся 28.07.2021 року.

Крім того, суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду у справі №646/6250/17 зазначено, зокрема, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає виплачує пенсію, адміністративний позов може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Крім визначеного, суд звертає увагу на наступне. За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо незарахування спірного періоду роботи до трудового (страхового) стажу позивача.

Враховуючи положення статті 139 КАС України та часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 454 грн.

Керуючись статтями 139, 242-246, 257 - 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 15.07.2021р. №22927-17693/В-01/8-0400/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового трудового стажу наступні періоди роботи ОСОБА_1 :

Шахта Слов`яносербська ВО Луганськвугілля

- з 15.11.1993 по 23.11.1993р. - електрослюсар підземний 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 01.12.1993 по 02.03.1994р. - служба в Радянській Армії;

- з 25.04.1994 по 14.06.1995р. - підземний електрослюсар 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 15.06.1995 по 22.06.1996р.- підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею;

- з 03.02.1997 по 28.05.1997р. - підземний електрослюсар 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 29.05.1997 по 14.03.2001р. - підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею.

ВСП Шахта Степова ДПДХК Павлоградвугілля

- з 21.05.2001 по 31.08.2003р. - електрослюсар підземний III розряду з повним робочим днем в шахті ДРСО;

- з 01.09.2003 по 07.09.2005р. підземний гірничий майстер з повним робочим днем під землею;

- з 08.09.2005 по 31.03.2007р. - електрослюсар підземний IV розряду з повним робочим днем в шахті ДРСО;

- з 01.04.2007 по 01.07.2012р. - електрослюсар підземний V розряду з повним робочим днем в шахті ДРСО з повним робочим днем в шахті;

- з 02.07.2012 по 14.05.2020р. - електрослюсар підземний V розряду з повним робочим днем в шахті дільниці стаціонарного обладнання №1 з повним робочим днем в шахті;

- з 19.10.2020 по теперішній час електрослюсар підземний V розряду з повним робочим днем в шахті.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 16.01.2020 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 454 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.В. Кальник

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя В.В. Кальник

08.10.2021

Рішення не набрало законної сили 08 жовтня 2021 р.

Суддя В.В. Кальник