Справа № 308/5965/21
Суддя: Крегул М. М.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5965/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2021 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді Крегул М.М.
секретаря Тимко М.В.
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород , адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29.04.2021 року на нього було винесено постанову серії ДП18 №785312 за те що 29.04.2021 року о 23:10 год. в м. Ужгород на вул. Гагаріна, 47 він керував транспортним засобом з непрацюючими світовими стоп-сигналами чим порушив п. 31.4.3 «а» ПДР України та було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП за що накладено штраф у розмірі 340 гривень.
Позивач вважає, оскаржувана постанова відносно нього винесена неправомірно та вважає її незаконною.
Зокрема зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням, така не містить жодного посилання на докази, а також до неї поліцейським не долучено жодного доказу, в тому числі фото- та кінозйомки, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення.
Також позивач вказує, що поліцейським при винесенні постанови, не було дотримано вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зокрема жодних доказів не досліджував поліцейський.
Крім цього зазначає, що в ПДР України не міститься заборона експлуатації транспортного засобу з непрацюючим заднім правим стоп сигналом, тільки наявна заборона використання транспортного засобу за умови що не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Тому, керування транспортним засобом з несправністю такого зовнішнього світлового приладу, як непрацюючий стоп сигнал, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Беручи до уваги всі докази в сукупності, позивач вважає не доведеним той факт, що він порушив Правила дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, що вказує на незаконність постанови у справі про адміністративне правопорушення.
У зв`язку з наведеним, посилаючись на норми закону, керуючись ст.ст. 287-289 КУпАП, КАС України, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, сереї ДП18 № 785312 від 29.04.2021 року, якою його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 340 грн., та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на його користь сплачений судовий збір у розмірі 454 грн..
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 серпня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позові.
Представники відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позов до суду подано не було.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР) та ст.286 КАС України.
Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з ч.2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, частини 1 статті 121.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з ч.4 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.
Як встановлено судом, 29 квітня 2021 року, поліцейським УПП в Закарпатській області ДПП було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 785312 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у якій зазначено, що 28.04.2021 року о 23 год. 10 хв. в м. Ужгород, по вул. Гагаріна, 47, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Vanette» з епрацюючими світовими стоп-сигналами чим порушив п. 31.4.3 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, за що накладено штраф у розмірі 340 гривень.
Частиною 1 ст. 121 КУпАП відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до п. 31.4.3 «а» ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.
Задні стоп-сигнали відноситься до зовнішніх світових приладів, а темною порою доби вважається час від заходу сонця до сходу (п.1.10 Правил дорожнього руху України).
Аналізуючи наведені норми, суд критично оцінює твердження позивача щодо відсутності у Правилах дорожнього руху України заборони експлуатації транспортного засобу з непрацюючим стоп-сигналом.
Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами справи, дане правопорушення було вчинено о 23 год. 10 хв., тобто в темну пору доби.
Згідно ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В адміністративному позові позивач зазначає, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було надано та не досліджено будь яких доказів на підтвердження вини позивача.
Натомість, як вбачається з долучених до матеріалів справи письмових пояснень ОСОБА_1 від 29.04.2021 року, останній зазначає, що у нього не горіли два стоп-сигнали (третій працював), можливість замінити лампочки на місці патрульні відмовили. Відразу виписали постанову, хоча згідно п. 31.5, йому мали надати таку можливість.
Таким чином, ОСОБА_1 підтвердив факт несправності ліхтарів стоп-сигналу.
Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Такого висновку дійшла Велика Палати Верховного Суду у своїй постанові від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19.
Разом з тим ч. 4 ст. 161 КАС України зобов`язує позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
На підтвердження обставин викладених у позові позивачем додані копія оскаржуваної постанови, копія його письмових пояснень від 29.04.2021 року, будь яких інших доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги до позову не долучено.
Аналізуючи доводи позивача викладені у позовній заяві, його письмові пояснення, суд приходить до висновку, що позивачем фактично не заперечуються обставини викладені в оскаржуваній постанові, а тільки процедура розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення.
З огляду на вищевикладене, відповідно до вимог ч.3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 90, 241-256, 271, 286 КАС України, ст. ст. 121, 247, 251, 258, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено та проголошено 28.10.2021 року о 13 год. 10 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул