Справа № 280/7207/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 жовтня 2021 року Справа № 280/7207/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач) в якому позивач просить суд:

-визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05.07.2010 по справі № 2-189/2010 за період з 01.01.2006 по дату виплати, а саме 10.06.2021 ;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05.07.2010 по справі №2-189/2010 за період з 01.01.2006 по дату виплати, а саме 10.06.2021.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що вважає бездіяльність Відповідача протиправною та такою, що порушує його конституційні права на підставі норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року N 2050-III (далі - Закон № 2025-ІІІ) та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159) для реалізації цілей та завдань вищевказаного Закону. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідачем 08.09.2021 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено що вимоги позивача є протиправними. Зазначає, що позивач хибно посилається на норми ст. 46 Закон № 1058-IV, яка регламентує виплату нарахованих пенсій. В даному випадку пенсія позивачу нарахована та виплачена на виконання рішення суду. Крім того, необхідно врахувати, що між позивачем та ГУ ПФУ в Запорізькій області мав місце спір про право на отримання пенсії, а отже цей дохід не був нарахований і відповідач не порушив строків виплати пенсії, передбачених зазначеною ст. Закону N 2050-III, тому підстав для нарахування компенсації немає. Крім того, у даному випадку спір виник у зв`язку з невиконанням рішень суду. Судовими рішеннями на які посилається Позивач, суд не визначав конкретної суми до стягнення, а рішення носили зобов`язальний характер і зобов`язання в цьому випадку, не можуть вважатися грошовими. Також, Відповідач вважає, що сума нарахованої та сплаченої, на виконання судового рішення, пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом N 2050-III, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Крім цього, звертає увагу суду, що за своїми повноваженнями він не може нести відповідальність за невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, що не може вважтися невиконанням судового рішення без поважних причин. Ця відповідальність лежить на Державі Україна, тому ГУ ПФУ в Запорізькій області не є належним відповідачем по справі. З наведених підстав Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та закрити провадження у справі.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Позивач отримує пенсію за віком, яка була призначена довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05.07.2010 року по справі № 2- 189/2010, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15.06.2011, зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити мені основну і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності з вимогами, встановленими ст. 50. 54 вказаного Закону за період з 01.01.2006 по 31.12.2009.

На виконання даного рішення управлінням було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в результаті якого нараховано 111503, 78 грн, за період з 01.01.2006 по 31.12.2009.

Через тривале невиконання рішення національного суду позивач звернувся як до Європейського суду з прав людини, так і до Управління ДВС Головного управління юстиції в Запорізькій області з відповідними заявами.

На виконання Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI, Постанови КМУ від 22.08.2018 № 649 у червні 2021 року позивач отримав заборгованість по виплаті пенсії згідно з постановою суду від 05.07.2010 у розмірі 111503,78 грн.

10.06.2021 на виконання Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-V1, Постанови КМУ від 22.08.2018 № 649 позивач отримав належні йому кошти у сумі 111503.78 грн., що підтверджено випискою по моєму картковому рахунку від 12.06.2021.

23.06.2021 позивач звернувся до Відповідача з заявою про здійснення розрахунку та виплати мені. ОСОБА_1 , компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована мені на виконання рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05.07.2010 по справі №2-189/2010 за період з 01.01.2006 по дату виплати, а саме 10.06.2021.

220.07.2021 відповідач своїм листом № 9527-8071/Н-02/8-0800/21 відмовив позивачу в здійсненні розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Схожі норми містяться і в пп.2,3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001.

Отже, право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Стаття 3 Закону №2050-ІІІ встановлює, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 цього Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Суд звертає увагу, що використане у статті 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 18.12.2018 у справі №816/301/16.

Суд, вирішуючи спір, вважає за необхідне зазначити те, що право позивача на пенсію, в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є його правом на майно. У свою чергу, неможливість розпоряджатися своїм майном, з вини пенсійного органу, яким несвоєчасно виплачена пенсія, є втручанням у таке право. Наслідком несвоєчасності виплати пенсії, як втручання у право особи, національне законодавство визначає право особи на отримання компенсації втрати частини доходів.

Факт того, що пенсія позивачу у повному обсязі своєчасно не була виплачена саме з вини відповідача, підтверджується судовими рішенням, про які зазначено вище.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив у постановах від 19.12.2011 (справа №6-58цс11), від 11.07.2017 (справа №21-2003а16), а Верховний Суд в постанові від 03.07.2018 у справі №521/940/17.

Отже, оскільки позивачу не було своєчасно виплачено пенсію саме з вини пенсійного органу, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на отримання компенсації втрати частини доходів за період з 01.01.2006 по 10.06.2021.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1ст.9 КАС України).

Відповідно дост.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1ст.143 КАС України).

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 908,00 грн., відтак стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області підлягає сума сплаченого судового збору у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05.07.2010 по справі № 2-189/2010 за період з 01.01.2006 по дату виплати, а саме 10.06.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05.07.2010 по справі №2-189/2010 за період з 01.01.2006 по дату виплати, а саме 10.06.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-в, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова