Справа № 400/739/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2021 р. м. ОдесаСправа № 400/739/20
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача Шеметенко Л.П.
судді Стас Л.В.
судді Шевчук О.А.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії, -
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць для нарахування грудень 2015 року, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2014 року, та виплатити суму різниці.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2014 року та виплатити суму різниці.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць для нарахування грудень 2015 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн., сплачений квитанцією № 0.0..1 від 24.01.2020 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року залишено без змін.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року скасовано, справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно, з урахуванням виплачених сум індексації, враховуючи базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення - січень 2014 року.

Позивачем подана заява про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, посилаючись на те, що при прийнятті рішення судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідачем поданий відзив на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якому останній просить відмовити у задоволенні вказаної заяви.

Розглянувши матеріали справи, подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення та відзив на таку заяву, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 6 статті 139 КАС України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ухвалюючи нове судове рішення у даній справі, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про судові витрати та не змінено розподіл судових витрат, а тому, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат за заявою позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За правилами ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому, згідно вимог ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За правилами пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, у редакції станом на момент подання позовної заяви, ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову: немайнового характеру, який подано фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, підпунктом 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, у редакції станом на момент подання апеляційної скарги, визначено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, підпунктом 5 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, у редакції станом на момент подання апеляційної скарги, визначено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно вимог ч. 1 ст. 4 цього ж Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривня.

Досліджуючи матеріали справи, колегією суддів встановлено наступне.

У даній справі позивачем сплачено судовий збір: за подання позовної заяви у сумі 840,80 грн., за подання апеляційної скарги на ухвалу - 2102 грн., за подання апеляційної скарги на рішення - 1261,20 грн.

Інші докази щодо понесених позивачем судових витрат в матеріалах справи відсутні.

При цьому, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року, задоволено позов в частині вимог позивача про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць для нарахування грудень 2015 року, а також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн., сплачений квитанцією № 0.0..1 від 24.01.2020 року.

Водночас, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2014 року та виплатити суму різниці.

Однак, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року скасовано, справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Разом з цим, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно, з урахуванням виплачених сум індексації, враховуючи базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення - січень 2014 року.

Таким чином, вбачається, що у даній справі, з урахуванням судових рішень суду апеляційної інстанції, позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, а також судом апеляційної інстанції задоволені апеляційні скарги позивача на ухвалу та рішення суду першої інстанції, а тому, на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у даній справі у повному обсязі, з відрахуванням суми, що вже стягнута рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року, у зв`язку з задоволенням вимог позивача в частині.

З огляду на викладене, оскільки загальна сума сплаченого позивачем судового збору складає 4204 грн. та за рішенням суду, що набрало законної сили, стягнуто на користь позивача судовий збір у сумі 420,40 грн., колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню та на його користь за додатковим судовим рішенням суду апеляційної інстанції підлягає стягненню судовий збір у сумі 3783,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

При цьому, доходячи вказаного висновку, колегія суддів відхиляє доводи відзиву відповідача на заявлене клопотання про ухвалення додаткового судового рішення щодо відсутності підстав для задоволення цього клопотання з огляду на пропуск позивачем строку на звернення з цим клопотанням, оскільки положення ст. 252 КАС України не встановлюють строків на подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення у зв`язку з не вирішенням судом питання щодо розподілу судових витрат. В свою чергу, положення ст. 143 КАС України, на які посилається відповідач, встановлюють строки подання доказів щодо понесення судових витрат. Разом з цим, у даній справі позивачем докази щодо понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору подавались разом з позовною заявою та апеляційними скаргами, а тому, враховуючи, що судом апеляційної інстанції було ухвалено нове судове рішення у даній справі, однак, не вирішено питання щодо перерозподілу судових витрат у зв`язку з прийняттям такого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для відмови у задоволенні заяви та ухвалення додаткового судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 243, 250, 252, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 400/739/20 задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову у справі № 400/739/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 3783,60 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 28.10.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: О.А. Шевчук