Справа № 420/5811/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5811/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень з 25.03.2021 року неправомірними, оформлені листом від 05.04.2021 року № 709; та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нараховувати та виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень на сім`ю у складі 4 (чотирьох осіб) з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту - 25.03.2021 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24.03.2021 року відповідно до пунктів 4, 5 пункту 5 Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил за піднайом (найом) ними житлових приміщень, затвердженого Постановою КМ України № 450 від 26.06.2013 року, він подав рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про виплату йому грошової компенсації. До рапорту були додані усі передбачені Порядком № 450 документи. Однак відповідач листом від 05.04.2021 року № 709 відмовив йому у виплаті грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень з причин наявності у власності позивача двох квартир, а саме: однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 37,2 кв.м, житловою площею 18,4 кв.м, та квартири, розташованої за адресою по АДРЕСА_2 . Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки однокімнатна квартира по АДРЕСА_3 не відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством на родину в складі чотирьох осіб (розмір середньої забезпеченості громадян жилою площею в населених пунктах області складає 8,5 кв.м на одну особу), а трикімнатна квартира по вул.Головківська відчужена позивачем за договором дарування 20.10.2017 року. При цьому позивач зауважив, що пункт 6 Порядку № 450, який містить перелік підстав, за яких грошова компенсація не виплачується, було доповнено абзацом щодо штучного погіршення житлових умов Постановою КМ України № 1160 від 27.12.2018 року, і ці зміни набрали чинності з 03.01.2019 року, а тому в силу приписів ст.58 Конституції України норми пункту 6 Порядку № 450 щодо штучного погіршення житлових умов не можуть застосовуватися до правовідносин, що виникли раніше 20.10.2017 року. Тому позивач вважав, що відповідач не може посилатися на штучне погіршення ним житлових умов як на підставу для відмови у виплаті грошової компенсації на піднайом (найом) житлових приміщень.

12.07.2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що Порядком № 450 визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень таким категоріям військовослужбовців, у тому числі Збройних Сил, як, зокрема, особам офіцерського складу, у разі коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо, зокрема, військова частина не орендує для них та членів їх сімей житло. Відповідач зазначив, що з системного аналізу положень Порядку № 450 вбачається, що Держава зобов`язалась забезпечувати військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення. Отже, виплата грошової компенсації за піднайом житла військовослужбовцю є похідним і тимчасовим обов`язком держави, який випливає з факту незабезпечення військовослужбовця належним приміщенням і існує доти, поки такий обов`язок державою не виконаний. Відповідач вважав, що оскільки позивач на час спірних правовідносин забезпечений житлом (є власником однокімнатної квартири по АДРЕСА_1 ), підстави для виплати йому грошової компенсації відсутні. Доводи позивача щодо невідповідності вказаної квартири по площі мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством, відповідач вважав безпідставними, стверджуючи, що така невідповідність не створює юридичних підстав для виплати позивачу грошової компенсації, оскільки така компенсація є цільовою виплатою і виплачується лише за умов: відсутності у військовослужбовця та членів його сім`ї житла за місцем проходження служби (п.6 Порядку № 450); проживання військовослужбовця та членів його сім`ї у житловому приміщенні, яке не відноситься до категорій службового чи спеціально орендованого військовою частиною (п.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Також відповідач зазначив, що норма жилої площі має вичерпний перелік обставин щодо її застосування у житловому законодавстві (ст.ст.48, 54, 66, 90, 102 ЖК України), і до цього переліку така обставина, як розрахунок грошової компенсації за піднайом (найом) житла не відноситься. При цьому, відповідач не наділений компетенцією щодо встановлення відповідності (чи невідповідності) розміру площі житлових приміщень мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством, у зв`язку з чим не має прав щодо визначення та належного оформлення зазначених обставин.

Ухвалою від 14.04.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 14.06.2021 року судом вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою від 12.07.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 12.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.09.2021 року о 10.00 год.

У судове засідання, призначене на 08.09.2021 року о 10.00 год., учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подав до суду 08.09.2021 року заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не сповістив.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість продовження розгляду справи по суті за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Суд встановив, що 24.03.2021 року ОСОБА_1 , помічник командира начальник юридичної служби військової частини НОМЕР_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом, у якому просив виплачувати йому компенсацію за піднайом житлових приміщень у 2021 році, відповідно до поданих документів, сім`ї у складі 4 (чотири) особи (а.с.10).

До рапорту позивач додав: довідку про перевірку житлових умов; копії довідки з КП БТІ на ОСОБА_1 про нерухоме майно; копію довідки з КП БТІ на ОСОБА_2 про нерухоме майно; копію довідки про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м.Одеси ОСОБА_1 ; копію довідки про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м.Одеси ОСОБА_2 ; копію довідки про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м.Одеси ОСОБА_3 ; копію довідки про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м.Одеси ОСОБА_4 ; довідку Форма 5; довідку Форма 9; копію паспорта громадянина України; копію ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ; копію ідентифікаційного коду ОСОБА_2 ; копію Свідоцтва про шлюб; копію Свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копію Свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; довідку про забезпечення житлом; витяг з державного реєстру речових прав ОСОБА_1 , витяг з державного реєстру речових прав ОСОБА_2 ; витяг з державного реєстру речових прав ОСОБА_4 ; витяг з державного реєстру речових прав ОСОБА_3 (а.с.11-40).

Відповідач військова частина НОМЕР_1 листом від квітня 2021 року № 709 відмовив ОСОБА_1 у виплаті грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень з причини реєстрації за позивачем згідно Витягу з Державного реєстру ресових прав на нерухоме майно № 249650937 та довідки КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» від 27.11.2020 року № 5083-10/348-186 двох об`єктів нерухомості: однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 37,2 кв.м, житловою площею 18,4 кв.м, та квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2 . Також зазначено про ненадання інформації з бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить дітям позивача 2013 та 2014 року народження. При цьому, відповідач послався на пункти 5, 6 Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил …, затвердженого Постановою КМ України № 450 від 26.06.2013 року (а.с.9).

Спірні правовідносини між сторонами регулюються статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII зі змінами і доповненнями, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі за текстом Закон № 2011-XII), Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26.06.2013 року «Про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Абзацом 1 частини 1 ст.12 Закону № 2011-XII визначено, що Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 ст.12 вказаного Закону військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Згідно абзацу 5 частини 1 ст.12 Закону № 2011-XII для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26.06.2013 року затверджений Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень (далі за текстом - Порядок № 450).

Відповідно до п.1 Порядку № 450 (в редакції, чинній на момент звернення позивача з рапортом 24.03.2021 року до відповідача) цей Порядок визначає розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень (далі - грошова компенсація) військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, у тому числі особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, курсантам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають сім`ї, та зазначеним у цьому пункті особам, які відряджені до МОН, ДКА.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 450 особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку (далі - військовослужбовці), грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує:

у м. Києві - двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року;

у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року;

в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 раза.

Пунктом 3 Порядку № 450 передбачено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони, МВС, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку та Держспецтрансслужбі, Управлінню державної охорони, а також МОН, ДКА на відповідний рік.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 4 Порядку № 450 грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця: особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Як зазначено у пункті 5 Порядку № 450, для отримання грошової компенсації військовослужбовці разом з рапортом подають такі документи:

копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї;

копії документів, що засвідчують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця та членів його сім`ї;

інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї;

копії довідок про реєстрацію місця проживання (перебування), видані органом реєстрації, на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який проживає разом з ним (військовослужбовці військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку про склад сім`ї, видану командиром (начальником) цієї військової частини (підрозділу);

копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки;

належним чином завірену копію довідки про забезпечення житлом з попереднього місця проходження військової служби, видану квартирно-експлуатаційним органом (службою) Міноборони, Національної гвардії, відповідним підрозділом СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, МОН, ДКА, Управління державної охорони (крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження).

Підстави для відмови військовослужбовцям у виплаті грошової компенсації визначені у пункті 6 Порядку № 450.

Так, згідно пункту 6 Порядку № 450 грошова компенсація не виплачується у разі:

- наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї житлового приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, площа якого відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством, або забезпечення службовим житлом, житловим приміщенням для постійного проживання (грошовою компенсацією за належне йому для отримання житлове приміщення), або проживання військовослужбовця у спеціально пристосованій казармі чи гуртожитку, в населених пунктах за місцем проходження військової служби та/або в безпосередній близькості від місця проходження військової служби, що дає змогу щодня своєчасно прибувати до місця її проходження. Перелік таких населених пунктів визначається Міноборони, МВС, МОН, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держспецзв`язку, ДКА та Управлінням державної охорони;

- нездачі службового жилого приміщення (у тому числі в гуртожитку) за попереднім місцем проходження військової служби, крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження;

- штучного погіршення військовослужбовцем житлових умов шляхом обміну займаного житлового приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання житлового будинку (частини будинку), а також внаслідок вилучення житлового приміщення, використовуваного для провадження господарської діяльності промислового характеру, в населених пунктах, зазначених в абзаці другому цього пункту, - протягом п`яти років з моменту вчинення таких дій.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 450 виплата грошової компенсації припиняється з дня, наступного за днем:

отримання (придбання) військовослужбовцем жилого приміщення;

виключення із списків особового складу військової частини, Держспецзв`язку (за винятком військовослужбовців, направлених у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки);

вибуття військовослужбовця в закордонне відрядження разом із сім`єю;

встановлення факту подання військовослужбовцем недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати грошової компенсації.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що Держава зобов`язалась забезпечувати військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення.

Отже, виплата грошової компенсації за найом (піднайом) житла військовослужбовцю є похідним і тимчасовим обов`язком Держави, який випливає з факту незабезпечення військовослужбовця належним приміщенням і існує доти, поки такий обов`язок державою не виконаний.

У разі забезпечення військовослужбовця житловим приміщенням за місцем проходження служби, грошова компенсації за найом (піднайом) житла не виплачується.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача у листі № 709 на недодання позивачем до рапорту інформації з бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить дітям позивача 2013 та 2014 року народження.

З цього приводу суд зауважує, що до 2013 року реєстрація права власності на нерухоме майно проводилася в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який зараз є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (єдина інформаційна база, яка містить відомості про права на нерухоме майно та їх обтяження) було введено в дію з 01.01.2013 року.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже довідки БТІ про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї, подання яких передбачено пунктом 5 Порядку № 450, містять інформацію про зареєстроване за особою нерухоме майно станом на 31.12.2012 року.

Оскільки діти позивача 2013 та 2014 років народження, будь-яке нерухоме майно на ними станом на 31.12.2012 року не могло бути зареєстроване.

Тому вимога відповідача надати такі довідки БТІ на дітей 2013 та 2014 років народження є надмірним формалізмом та суперечить здоровому глузду.

Щодо наявності у власності позивача однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 37,2 кв.м, житловою площею 18,4 кв.м, суд погоджується з доводами позивача про те, що площа вказаної квартири не відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством.

Так, згідно постанови виконкому Одеської обласної ради народних депутатів і президії обласної ради Федерації профспілок України №378 від 17.08.1991 року розмір середньої забезпеченості громадян жилою площею в населених пунктах Одеської області становить 8,5 кв.м. на одну особу.

Квартира житловою площею 18,4 кв.м не задовольняє вказаним нормам, оскільки за житловою площею менше 34 кв.м (8,5 кв.м.* 4 особи =34 кв.м).

Тому суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що позивач та члени його сім`ї (склад сім`ї 4 особи) забезпечені житлом (зокрема, квартирою АДРЕСА_4 ), а тому позивач не має права на отримання грошової компенсації.

Посилання відповідача у листі від квітня 2021 року № 709 на те, що за позивачем зареєстрована квартира за адресою АДРЕСА_2 суд вважає необгрунтованими, оскільки згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана квартира з 20.10.2017 року належить на правв власності ОСОБА_5 на підставі договору дарування (а.с.39-40). При цьому, позивач підтверджує у позові, що він є дарувальником за вказаним договором. Тобто, на момент звернення з рапортом до відповідача зазначена квартира позивачу не належала.

Що стосується доводів позивача про неможливість застосування до нього положень абзацу 4 пункту 6 Порядку № 450 щодо штучного погіршення житлових умов, оскільки вказаним абзацом пункт 6 було доповнено Постановою КМ України від 27.12.2018 року № 1160, і ці зміни набрали чинності з 03.01.2019 року, тобто після відчуження ним квартири АДРЕСА_5 , суд зазначає таке.

Дійсно, на момент відчуження позивачем квартири за адресою: АДРЕСА_2 станом на 20 жовтня 2017 року чинна на той час редакція пункту 6 Порядку № 450 не містила положення про невиплату грошової компенсації у разі штучного погіршення військовослужбовцем житлових умов протягом п`яти років з моменту вчинення таких дій.

Натомість, пункт 1 Порядку № 450 в редакції, чинній станом на 20.10.2017 року, передбачав, що цей Порядок визначає розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень (далі - грошова компенсація) таким категоріям військовослужбовців Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку та Держспецтрансслужби, зокрема, особам офіцерського складу, у разі коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина, Адміністрація Держспецзв`язку, її територіальний орган, Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку, підрозділ урядового фельд`єгерського зв`язку, територіальний підрозділ, заклад, установа чи організація Держспецзв`язку (далі - військова частина) не орендує для них та членів їх сімей житло.

Тобто, однією з умов виплати грошової компенсації Порядок № 450 визначав перебування військовослужбовця на квартирному обліку.

Водночас, частиною 1 ст.35 ЖК України передбачено, що громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96), не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов.

Відповідно до пункту 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. № 470, громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), квартири, а також громадяни, у

яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96 Житлового кодексу УРСР), не беруться на квартирний облік протягом п`яти років

з моменту погіршення житлових умов.

Наведені вище норми Житлового кодексу України та Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, були чинними і на момент відчуження позивачем 20.10.2017 року трикімнатної квартири житловою площею 37,1 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже згідно приписів ч.1 ст.35 ЖК України та пункту 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, з моменту погіршення позивачем житлових умов (20.10.2017р.) він протягом 5 років (до 20.10.2022р.) не може братися на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Отже, такий запобіжник у виплаті військовослужбовцям, які штучно погіршили житлові умови, грошової компенсації за найом (піднайом) житлового приміщення протягом 5 років з моменту погіршення житлових умов існував у Порядку № 450 і до внесення змін у пункт 6 вказаного Порядку Постановою КМ України № 1160 від 27.12.2018 року (які набрали чинності з 03.01.2019 року), але до 03.01.2019 року неможливість виплати грошової компенсації протягом зазначеного вище 5-річного періоду була закладена у змісті пункту 1 Порядку № 450, який передбачав однією з умов виплати грошової компенсації перебування військовослужбовця на квартирному обліку.

Відомостей про перебування позивача на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, матеріали справи не містять.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 26.02.2021 року № 154/111/1166 позивач під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 не перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов (а.с.25).

Зазначене узгоджується з приписами ч.1 ст.35 ЖК України та пункту 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Як вказано судом вище, з системного аналізу приписів ст.12 Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 450 можна зробити висновок, що виплата грошової компенсації за найом (піднайом) житла військовослужбовцю є похідним і тимчасовим обов`язком Держави, який випливає з факту незабезпечення військовослужбовця належним приміщенням і існує доти, поки такий обов`язок державою не виконаний.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що за наявності заборони позивачу житловим законодавством претендувати на поліпшення житлових умов (перебувати на квартирному обліку) протягом 5 років з дня їх штучного погіршення, позивач також не має права на отримання грошової компенсації за найом (піднайом) житла, що було передбачено до 03.01.2019 року сукупністю норм ч.1 ст.35 ЖК України, п.17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та п.1 Порядку № 450, а з 03.01.2019 року передбачено п.6 Порядку № 450.

З урахуванням вищевикладеного, навіть за умови необґрунтованості деяких доводів відповідача, викладених у листі від квітня 2021 року № 709, про що судом зазначено у рішенні, підстави для виплати позивачу грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень з 25.03.2021 року у відповідача були відсутні через штучне погіршення позивачем житлових умов, а тому в задоволенні вимоги позивача про визнання неправомірними дій військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень з 25.03.2021 року, оформлені листом від 05.04.2021 року № 709 слід відмовити.

За таких обставин не підлягає задоволенню і похідна вимога про зобов`язання відповідача нараховувати та виплачувати позивачу грошову компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень на сім`ю у складі 4 (чотирьох осіб) з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту - 25.03.2021 року.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За викладених обставин, проаналізувавши доводи сторін та надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, ст.ст. 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_6 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання неправомірними дій військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень з 25.03.2021 року, оформлені листом від 05.04.2021 року № 709; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень на сім`ю у складі 4 (чотирьох осіб) з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту - 25.03.2021 року відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: В.В.Андрухів

.