Справа № 160/10361/20
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.09.2021 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з необхідністю подання до Третього апеляційного адміністративного суду:
- апеляційної скарги із обґрунтуванням вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, а також копії такої апеляційної скарги для інших учасників справи;
- документа про сплату судового збору у розмірі 2270 гривень.
Зазначеною ухвалою встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги десять днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Копія ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху надіслана поштою скаржникові та отримана ним 29.09.2021 року, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.
18.10.2021 року до суду від скаржника надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування клопотання зазначено, що позивач є членом багатодітної та малозабезпеченої сім`ї. Сума судового збору є значною для позивача.
Суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другої вказаної статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Вказана норма кореспондується з положеннями статті 8 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору, незалежно від того є вони платниками податків чи суб`єктами владних повноважень.
При цьому, ані приписи статті 133 КАС України, ані приписи статті 8 Закону України «Про судовий збір» не зобов`язують суд приймати будь-яке конкретне рішення за результатом розгляду клопотання сторони щодо сплати судового збору, що є відмінним від положень статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Суд зазначає, що прийняття рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, як і зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору є дискреційною функцією суду з огляду на зміст та правову конструкцію вказаних вище норм.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 37 постанови від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18 зазначила, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою.
При цьому, заявник відповідного клопотання повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Надані позивачем відомості про отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченої сім`ї за липень-грудень 2020 року та 2021 рік, та суми виплачених доходів за 2019 рік, 2020 рік не є достатніми доказами на підтвердження майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір в розмірі 2270 гривень, оскільки вказані довідки не містять відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, аліменти, грошові допомоги та компенсації, тощо).
Інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником не надано.
Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», то законодавець визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб (п. 39, 40 постанови ВПВС).
Предмет даного спору не відноситься до спорів, які зазначені у п.3 ч.1 ст.8 Закону №3674.
Стосовно посилання апелянта на те, що вона є членом багатодітної сім`ї, суд зазначає, що для можливого застосування судом положення про звільнення на цій підставі від сплати судового збору, особа повинна довести також свій тяжкий майновий стан, який перешкоджає їй сплатити цей збір.
З цього приводу судом враховуються висновки Європейського суду з прав людини, які викладені ним в рішенні від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» та полягають в тому, що сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин справи, включаючи спроможність заявника її сплатити та стадію, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено, є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні та чи мала «розгляд судом». Враховуючи ці чинники, далі суд має визначити, чи становила вимога сплати збору, зокрема за обставин цієї конкретної справи, обмеження, яке завдало шкоди самій суті права заявника на доступ до суду (п. 60, 61).
Вказані висновки Європейського суду з прав людини кореспондуються з положеннями статті 8 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства в Україні, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, відповідно до приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Фактично позивач бажає отримати переваги перед відповідачами зі свого статусу члена багатодітної сім`ї для звільнення від сплати судового збору у численних ініційованих нею судових спорах, які жодного відношення до цього статусу не мають, що суперечить принципу рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Суд також вважає, що позивач, яка є ініціатором численних судових спорів, та не пов`язані з її статусом члена багатодітної сім`ї, фактично зловживає своїм процесуальним правом на звільнення від сплати судового збору для подання цих позовів, оскільки за переконанням суду таке звільнення повинно мати винятковий характер, коли особа дійсно потребує захисту, а не намагається як позивач монетизувати та отримати вигоди і переваги з наданої їй законодавцем можливості звернутись до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору. Крім того, апелянт є власником автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак: НОМЕР_1 (а.с.16), а також будинку в м.Дніпро площею 194,8 кв. метрів, вартістю 923628 грн. (див. зокрема справу № 160/9207/20), що також ставить під сумнів її тяжкий майновий стан.
Як зазначалось вище, звільнення особи від сплати судового збору за приписами чинного законодавства є правом суду, яке останній використовує на власний розсуд з огляду на конкретні обставини справи та необхідність надати особі доступ до правосуддя для захисту прав.
З огляду на зазначені вище судом обставини, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.
Таким чином, станом на час постановлення цієї ухвали строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху, сплинув, і скаржником такі недоліки не усунуті.
Відповідно до частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак