Справа № 686/18982/21
Суддя: Мазурок О. В.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/364/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі позивача: ОСОБА_1

представника відповідача Рисюка П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови. Просить скасувати постанову відповідача від 24 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушенням, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

На обґрунтування свого позову він вказав, що 24 квітня 2021 року інспектором 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенантом поліції Колоднюком Іваном Дмитровичем винесено стосовно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. У постанові відповідач стверджує , що ним порушено п.12.4 ПДР.

Зазначена постанова винесена безпідставно та із істотними порушеннями його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Він не порушував правил дорожнього руху. Окрім того, він вважає, що відповідачем винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням його прав та правових гарантій. Постанову винесено «на місці вчинення правопорушення (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, ніби-то, було вчинено.

За таких умов він не мав часу і фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.

Таким чином, той факт, що винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцем знаходження відповідного органу, та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням прав особи, яка притягається до відповідальності,- прямо визнаний Конституційним Судом України, рішення якого є обов`язковим до виконання на усій території України.

Крім того не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало йому можливості навіть ніяким чином висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, крім протоколу, він свою позицію зафіксувати не міг би. Ніяких пояснень відповідачем у нього не відбиралось. У оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення або незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Направив до суду відзив в якому вказав, що під час несення служби в АДРЕСА_1 24.04.2021 року о 11 год. 12 хв., екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000682) було виявлено порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , транспортного засобу Mitsubishs Grandis д.н.з НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 85 км/год, при дозволеній швидкості руху 50 км/год. В населеному пункті, при цьому перевищуючи встановлене обмеження руху на 35 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (надалі - Рішення) положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення. яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного в конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Крім того, в тексті даного Рішення зазначено, що в частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №5-рп/2015 внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення. Рішення Конституційного Суду України

№5-рп/2015 від 26.05.2015 року було прийнято до змін, внесених 14.07.2015 року

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема статей 33, 221, 258, 276 КУпАП. Розглянуте Конституційним Судом питання у Рішенні від 26.05.2015 року стосовно винесення постанов за порушення за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи на «місці вчинення» було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАН № 4113961 від 24.04.2021 року, року о 11 годині 12 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mitsubishs Grandis д.н.з НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 85 км/год, при дозволеній швидкості руху 50 км/го. В населеному пункті, при цьому перевищуючи встановлене обмеження руху на 35 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено ч.1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.31 Закону «Про Національну поліцію» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно оспорюваної постанови, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням ПДР, зокрема, за перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В оспорюваній постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCam ТС 000682

Отже, порушення визначеного ПДР обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу, без впливу людського фактору та свідчить про перевищення позивачем встановленої швидкості руху, за що передбачено адміністративну відповідальність, у виді штрафу.

Представником відповідача на підтвердження правомірності прийнятого рішення надано суду фотознімок, та відео фіксацію, здійснені сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС000682, на якому зафіксовано, що автомобіль марки Mitsubishs Grandis д.н.з НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 85 км/год.

При цьому, можливість використання виробу TruCam LTІ 20/20, також підтверджується листом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.02.2019 року, згідно якого у разі виключення ЗВТ із Державного реєстру ЗВТ забороняється їх серійне виробництво на території України або їх ввезення на територію України партіями. ЗВТ, які були введені в експлуатацію до моменту виключення типу ЗВТ з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Таким чином, наведені вище обставини та положення Закону №580-VIII спростовують доводи позивача щодо належного використання та правомірності використання засобу вимірювання швидкості "TruCam LTІ 20/20".

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, тобто - Хмельницьку область.

Крім того, посилання позивача у позовній заяві, як на підставу для скасування постанови, на порушення процедури розгляду справи. Суд враховує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №5-рп/2015 внесено зміни до с т. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.1,9, 122 ч.1, 247, 251, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст.9,10,11,77,79, 241-246, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 гривні судового збору.

На рішення суду через суд першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: управління патрульної поліції в Хмельницькій області, , м. Хмельницький вул. Коцюбинського, 35/2

Повний текст рішення складено 26.10.2021 року.

Суддя: