Справа № 533/867/21
Суддя: Козир В. П.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

28.10.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/867/21
Провадження № 2-а/533/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

28 жовтня 2021 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., розглянувши у спрощеному письмовому позовному провадженні заяву представника позивача - адвоката Ковжоги Олександра Івановича про надання доказів, понесених витрат на правову допомогу в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ковжога Олександр Іванович, до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ковжога Олександр Іванович, до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задоволено частково. Скасовано постанову інспектора ВП № 2 КРУП м. Горішні Плавні лейтенанта поліції Полеминка Віталія Вікторовича серії БАБ № 038492 від 15.09.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області судовий збір у сумі 454,00 грн.

У позовній заяві представник позивача просив стягнути на користь позивача витрати за надання позивачу правової допомоги у розмірі 5000,00 грн.

20 жовтня 2021 року представником позивача - адвокатом Ковжогою О.І. подано до суду заяву про надання доказів понесених витрат на правову допомогу, у якій представник позивача просив:

1) приєднати до матеріалів справи докази, які підтверджують понесені ОСОБА_1 витрати на надання йому правової допомоги;

2) стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на надання йому правової допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року заяву представника позивача - адвоката Ковжоги Олександра Івановича про надання доказів, понесених витрат на правову допомогу, призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області після ухвалення рішення у справі - 21.10.2021 подав відзив на позовну заяву, у якому серед іншого висловив заперечення щодо неспівмірності розміру пред`явлених позивачем витрат на правничу допомогу. Крім того, відповідач звертав увагу суду на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження адвокатом факту оприбуткування отриманої суми гонорару даними Книги обліку доходів і витрат; договору про надання правової допомоги; детального опису робіт (наданих послуг). Відповідач уважав, що дана справа є незначної складності, провадження здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, тому заявлена сума витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн є завищеною та не співмірною розміру адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн, до якого було притягнуто позивача оскаржуваною постановою.

Розглянувши в письмовому провадженні без виклику сторін заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу та дослідивши заяву відповідача про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення в частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 1, ч. 3-5 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

У відповідності до ч. 1, ч. 4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, виходить зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), надання до суду доказів, які стосуються спірних правовідносин, а також ураховуючи пропорційність до розміру задоволених вимог.

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником позивача надано копії таких документів:

- копію угоди про надання адвокатських послуг від 16 вересня 2021 року;

- копію квитанції № б/н від 16 вересня 2021 року;

- копію розрахунку суми гонорару (винагороди) за надання адвокатських послуг (юридично-правової допомоги);

- копію акту виконаних робіт від 18 жовтня 2021 року згідно умов угоди про надання адвокатських послуг від 16 вересня 2021 року.

Отже, доводи відповідача про непідтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд відхиляє як безпідставні.

Верховний Суд у справі № 300/3178/20 (постанова від 18.08.2021) звернув увагу, що заяву про стягнення судових витрат особа має подати до прийняття судового рішення, однак докази, що підтверджують конкретний розмір судових витрат, можуть бути подані особою протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У разі, якщо справа розглядається в порядку письмового провадження, під час якого судові дебати не проводяться, зазначення в позовній заяві вимоги про стягнення судових витрат з відповідача може вважатися дотриманням вимог ч. 7 ст. 139 КАС України.

Оскільки представником позивача ставилося питання про стягнення судових витрат з відповідача у позовній заяві, то слід уважати, що докази на підтвердження таких витрат подані представником позивача у строк, передбачений ч. 7 ст. 139 КАС України.

Як вбачається зі змісту вищевказаних доказів, зокрема з розрахунку суми гонорару, адвокатом надано, а позивачем відповідно прийнято і оплачено, такі послуги:

1) зустріч з клієнтом, надання консультації, роз`яснення - 1100,00 грн (1 година);

2) аналіз судової практики - 750,00 грн (1 година);

3) підготовка позовної заяви до Козельщинського районного суду Полтавської області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (постанова серпії БАБ № 038492 від 15.09.2021 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП) - 3000,00 грн (2 години);

4) підготовка заяви про усунення недоліків по справі № 533/867/21 до Козельщинського районного суду Полтавської області - 150,00 грн (30 хвилин).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 . Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Зважаючи на вищевикладені критерії, суд уважає, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу не в повній мірі доведені та обгрунтовані, а також не є співмірними з тим обсягом послуг, що був наданий адвокатом позивачеві з метою ефективного та належного захисту його інтересів.

Так, на думку суду, за обставин даної справи зазначені окремо у розрахунку суми гонорару (винагороди) за надання адвокатських послуг (юридично-правової) послуги адвоката зі здійснення зустрічі з клієнтом (1100, грн) та надання консультацій, роз`яснень, аналізу судової практики (750,00 грн) охоплюються послугою зі здійснення підготовки позовної заяви до суду (3000,00 грн), на що адвокатом було витрачено дві години.

Схожа правова позиція висловлена ВС у справі № 922/2321/20 (постанова від 08 квітня 2021 року).

Тому заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у цій частині на загальну суму 1850,00 грн (1100,00 + 750,00 = 1850,00 грн) є безпідставними.

Що стосується вартості послуги за підготовку заяви про усунення недоліків позовної заяви (150,00 грн), то, на переконання суду, тягар усунення недоліків, допущених адвокатом, під час підготовки позовної заяви до суду, не може бути перекладено на іншу сторону у справі, від якої наявність таких недоліків чи їх відсутність, а так само їх усунення, жодним чином не залежало. Тому у стягненні витрат у цій частині суд також відмовляє.

Крім того, суд уважає за необхідне звернути увагу, що ухвала Козельщинського районного суду Полтавської області про залишення позовної заяви без руху постановлена 29 вересня 2021 року, а гонорар фактично сплачено 16 вересня 2021 року, що вбачається з квитанції від 16.09.2021 та з розрахунку суми гонорару (винагороди) за надання адвокатських послуг (юридично-правової допомоги), у якому зазначено про фактичну сплату позивачем суми гонорару адвокату 16.09.2021. У той час як 16.09.2021 підстави для усунення недоліків позовної заяви у даній справі ще не існували, що свідчить про неправдивість наданого суду розрахунку суми гонорару та його необґрунтованість у цій частині.

Також суд не уважає співмірною суму вартості послуг за підготовку позовної заяви незначної складності у розмірі 3000,00 грн, та погоджується з думкою відповідача, що визначений позивачем та його адвокатом такий розмір є дещо завищеним з огляду на такі критерії як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для позивача та незначну суми штрафу, накладеного оскаржуваною постановою на позивача. Отже така сума витрат позивача за послуги адвоката у виді підготовки позовної заяви до суду підлягає зменшенню до рівня 2000,00 грн.

Аргументи відповідача про обов`язковість підтвердження адвокатом факту оприбуткування отриманої суми гонорару даними Книги обліку доходів і витрат суд не приймає до уваги, оскільки предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору.

При цьому, суд враховує більш пізню правову позицію Верховного Суду, зроблену у справі № 569/17904/17 (постанова від 01 жовтня 2018 року), аніж ту, на яку посилається відповідач (постанова ВС від 15.05.2018 у справі 821/1594/17).

З огляду на те, що відшкодування витрат на правову допомогу носить компенсаційний характер, зважаючи на складність справи (справа розглядалась в порядку спрощеного письмового позовного провадження), виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд уважає доведеними, розумними та співмірними витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Так як позовні вимоги позивача у даній справі були судом задоволені частково, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Національної поліції в Полтавській області у розмірі 50 % вартості понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які суд визнав підставними та обґрунтованими, а саме у розмірі 1000,00 грн. (2000,00 грн : 2 = 1000,00 грн).

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 90, 132-134, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача - адвоката Ковжоги Олександра Івановича про надання доказів понесених витрат на правову допомогу в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ковжога Олександр Іванович, до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 гривень.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 у частині стягнення понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 гривень - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Апеляційна скарга у електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Додаткове Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Представник позивача: адвокат Ковжога Олександр Іванович (адреса: Маяковського, буд. 18, кімнат 1, місто Краматорськ, Краматорський район, Донецька область, 84333; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Полтавській області (місцезнаходження: вулиця Пушкіна, буд. 83, місто Полтава, Полтавська область, 36014; ідентифікаційний код: 40108630; адреса електронної пошти: ).

Повне додаткове рішення складено 28 жовтня 2021 року.

Суддя В.П. Козир