Справа № 320/6470/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року м. Київ №320/6470/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у Київській області
провизнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просив суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області при проведенні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в частині в застосуванні коефіцієнту 60% від суми заробітної плати, вказаної в довідці Київської обласної прокуратури від 26 квітня 2021 року №21ф-142, а також обмеження виплат пенсії 10 розмірами прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01 квітня 2021 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90% від розміру місячної заробітної плати, вказаної в довідці від 26 квітня 2021 року №21ф-142, виданій Київською обласною прокуратурою, її виплату без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що прийнята відмова відповідача є необґрунтованою, незаконною та такою, що грубо порушує його конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення. Як стверджує позивач, при перерахунку його пенсії за оновленою довідкою має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Водночас, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року справу №320/6470/21 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідно до частини другої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що перерахунок пенсії позивачу здійснений у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням наданої позивачем довідки.

На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 2011 року отримує пенсію за вислугу років та перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

26 квітня 2021 року Київською обласною прокуратурою позивачу видана довідка №21ф-142 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за нормами, чинними на 15 березня 2021 року за відповідною (прирівняною) посадою «керівник окружної прокуратури» - посади, з якої позивач вийшов на пенсію з урахуванням фактично отримуваних виплат і умов праці, що існували на момент звільнення.

Як повідомив позивач, відповідно до його заяви відповідачем здійснено перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року згідно наданої довідки про розмір заробітної плати, виданої Київською обласною прокуратурою, однак обмежив її максимальний розмір десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, тобто у розмірі 17690,00 грн.

Незгода позивача із вказаними діями відповідача при перерахунку пенсії, а саме зменшення основного відсоткового розміру пенсії та застосування обмеження зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

На час призначення ОСОБА_1 пенсії пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури регламентувалося статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон№1789-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час виходу позивача на пенсію) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини дванадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VІ) до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Даним Законом №3668-VІ також зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80% місячного заробітку.

При цьому, положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо підстав і порядку перерахунку пенсій прокурорам у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ змін не зазнали. Відбулася лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок і підстави (частина дванадцята на частину тринадцяту, частина сімнадцята на частину вісімнадцяту).

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), який набрав чинності з 15 липня 2015 року. Порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури було врегульовано статтею 86 цього Закону, відповідно до частини двадцятої якої (у первинній редакції) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Надалі, згідно із Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2015 року (далі Закон №76-VІІІ) частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції № 3668-VІ) та частину двадцяту статті 86 №1697-VII викладено в нових, однакових редакціях такого змісту: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України». Цим же Законом розмір пенсії у відсотках до заробітної плати зменшено з 70 до 60.

Таким чином, з моменту призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону №1789-ХІІ до статті 50-1 цього Закону неодноразово вносилися зміни. В той же час, змінена редакція статті 50-1 Закону №1789-ХІІ та положення інших законів з питань пенсійного забезпечення суттєво звужують і обмежують зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, оскільки передбачають зменшення розміру пенсії у відсотках до заробітної плати, запроваджують обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

У рішенні від 05 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58), тобто дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Згідно з статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, з урахуванням посадового окладу, надбавки за класний чин, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, підвищення окладу працівникам, які здійснюють нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах та інших заходів примусового характеру, щомісячної премії, отже внесені Законами № 3668-VІ, №76-VІІІ зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосувалися порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03 травня 2018 року по справі №308/11498/16-а, від 19 червня 2018 року по справі №583/2264/17, від 31 липня 2019 року по справі № 569/4150/16-а.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач протиправно зменшив розмір пенсії позивача під час її перерахунку.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII (в редакції Законів України №911-VІІІ від 24 грудня 2015 року, №1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Положення про встановлення тимчасового обмеження на періоди з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимального розміру пенсії у розмірі 10740 грн. визначено Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України та Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ.

При цьому, згідно з пунктами 1 та 2 Прикінцевих положень Закону №911-VІІІ, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року. Крім того, відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень Закону №1774-VІІІ цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

З наведеного слідує, що законодавець чітко визначив коло суб`єктів, на яких поширюється дія даної норми, до якого позивач не входить, так як у даних правовідносинах має місце перерахунок пенсії, а не її призначення.

Оскільки позивачу пенсія була призначена у 2011 році, отже, до розміру його пенсії не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені частиною п`ятнадцятою статті 86 Закону №1697-VII. При цьому суд звертає увагу, що наведені вище положення, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (11)2019.

Отже, враховуючи викладене суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Відповідно до частини другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої-третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

В даному випадку судом встановлено наявність здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача з 01 квітня 2021 року з встановленням обмеження при виплаті пенсії у її граничному максимальному розмірі, яка не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача на належний йому розмір соціального забезпечення є визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням процентного розміру пенсії за вислугу років 90% від місячної заробітної плати та без обмеження пенсії максимальним розміром та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження максимальним розміром пенсії, на підставі довідки Київської обласної прокуратури №21ф-142 від 26 квітня 2021 року, з виплатою різниці між фактично отриманою та перехованою сумою пенсії.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, представником відповідача не надано до суду належних та допустимих доказів, відповідно до положень статті 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження законності оскаржуваної відмови та вчинення дій щодо перерахунку раніше призначеної пенсії позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області при проведенні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в частині застосування коефіцієнту 60% від суми заробітної плати вказаних в довідці Київської обласної прокуратури від 26 квітня 2021 року №21ф-142, а також обмеження виплат пенсії 10 розмірами прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01 квітня 2021 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90% від розміру місячної заробітної плати, вказаної в довідці від 26 квітня 2021 року №21ф-142, виданій Київською обласною прокуратурою, здійснювати її виплату без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська обл., місто Фастів, вул. Саєнка Андрія, будинок 10, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко