Справа № 280/6836/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 жовтня 2021 року Справа № 280/6836/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Департаменту Інформатизації Міністерства внутрішніх справ України

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту Інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог (від 30.08.2021) просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача зі зберігання та використання шляхом зазначення у довідці, виданій позивачу, (Серія ААА, №1111408, повна ' наступних відомостей: «Разом з тим є особою, яку 20.03.2012 заарештовано Запорізьким ГУ УМВСУ в Запорізькій області за скоєння злочину передбаченого ч.5ст.27,ч.2 ст.187 КК України, кримінальна справа №08003-3-1-2011/000692 від 26.12.2011. За постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2012, на підставі ст. 165-1, ст. 273, ст. 274 КПК України запобіжний захід змінено на підписку про невиїзд, звільнено із зали суду. За ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 справу повернено прокурору м. Запоріжжя на додаткове розслідування. Інші відомості по справі до МВС не надходили»;

- зобов`язати відповідача надати позивачу довідку про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально- процесуальним законодавством України, без зазначення додаткових відомостей, а саме: «Разом з тим є особою, яку 20.03.2012 заарештовано Запорізьким ГУ УМВСУ в Запорізькій області за скоєння злочину передбаченого ч.5ст.27,ч.2 ст.187 КК України, кримінальна справа №08003-3-1-2011/000692 від 26.12.2011. За постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2012, на підставі ст. 165-1, ст. 273, ст. 274 КПК України запобіжний захід змінено на підписку про невиїзд, звільнено із зали суду. За ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 справу повернено прокурору м. Запоріжжя на додаткове розслідування. Інші відомості по справі до МВС не надходили»;

- зобов`язати відповідача виключити із баз даних департаменту інформацію відносно позивача, а саме: «Разом з тим є особою, яку 20.03.2012 заарештовано Запорізьким ГУ УМВСУ в Запорізькій області за скоєння злочину передбаченого ч.5ст.27,ч.2 ст.187 КК України, кримінальна справа №08003-3-1-2011/000692 від 26.12.2011. За постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2012, на підставі ст. 165-1, ст. 273, ст. 274 КК України запобіжний захід змінено на підписку про невиїзд, звільнено із зали суду. За ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 справу повернено прокурору м. Запоріжжя на додаткове розслідування. Інші відомості по справі до МВС не надходили».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що для оформлення дозволу на зброю позивач звернувся до відповідача для отриманням відповідної довідки щодо притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України. Так позивачем була отримана довідка Серія ААА, №1111408, повна , у якій зазначено, що: «За обліками МВС громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, Запорізька область, Україна, на території України станом на 01.07.2021 не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Разом з тим є особою, яку 20.03.2012 заарештовано Запорізьким ГУ УМВСУ в Запорізькій області за скоєння злочину передбаченого ч.5 ст.27,ч.2 ст.187 КК України, кримінальна справа №08003-3-1-2011/000692 від 26.12.2011. За постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2012, на підставі ст. 165-1, ст. 273, ст. 274 КПК України запобіжний захід змінено на підписку про невиїзд, звільнено із зали суду. За ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 справу повернено прокурору м. Запоріжжя на додаткове розслідування. Інші відомості по справі до МВС не надходили». При цьому згідно із відповіддю Головного Управління Національної поліції в Запорізькій Області від 31.03.2021 на адвокатський запит у провадженні слідчих СВ ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області відсутні кримінальні провадження відносно ОСОБА_1 , жодна підозра йому не повідомлялась. Позивач вважає, що дії відповідача, що виразилися у наданні спірної довідки вищевикладеного змісту, та сам зміст довідки є протиправними. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 10.08.2021 позовну заяву залишено без руху.

19.09.2021 позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому він просив суд відмовити задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість зазначивши, що порядок функціонування персонально-довідкового обліку ЄІС МВС визначається Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України (далі - Інструкція), затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного Департаменту України з питань виконання покарань від 23.08.2002 № 823/188, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 09.09.2002 за № 738/7026. Відповідно до Інструкції, до Управлінь (відділів) оперативної інформації при ГУМВС, УМВС і УМВСТ (на сьогодні до Управлінь інформаційно- аналітичної підтримки Головних управлінь Національної поліції України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві) направляються облікові і коригувальні матеріали, зокрема, слідчими органами внутрішніх справ, прокуратурою, Службою безпеки, у провадженні яких знаходяться кримінальні справи або протокольні матеріали на осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності, судами після винесення судового рішення. Таким чином, Департамент інформатизації МВС не наділено повноваженнями самостійно вносити відомості до персонально-довідкового обліку, так само як і вносити зміни в облікові документи або вилучати їх. Це може бути зроблено лише після отримання відповідного процесуального рішення слідчого органу досудового розслідування, у провадженні якого знаходиться справа, або рішення суду.

Третьою особою, Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області надано пояснення у яких зазначено, що згідно із п.п. 10.2.4 п. 10.2 Інструкції №823/188 в оперативно- довідкових картотеках облікові документи зберігаються: г) на осіб, кримінальні справи стосовно яких припинені відповідно до статей 22, 44-49, 97,- 10 років з дня припинення справи. Так, вилучення з оперативпо- довідковнх картотек ДГГ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ облікових документів осіб, окрім іншого, може мати місце у випадку їх переоформлення на підставі постанов органів слідства (дізнання) або ухвал судів про уточнення (зміну) анкетних даних осіб, що стоять на обліку, а також, якщо кримінальні справи стосовно осіб припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок. Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що позивачем не надано доказів існування обставин, які в силу п. 11.1 Інструкції №823/188, є підставою для вилучення інформації з бази даних оперативно-довідкового обліку, вважають, що у відповідача відсутні підстави у виключенні інформації з бази даних оперативно-довідкового обліку. Із наданого листа слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП у 2013 році пред`явлено обвинувачення за ч.5 ст. 27 ч.2 ст 187 КК України. Відсутність в Єдиному реєстрі досудових розслідувань будь-яких відомостей відносно Позивача за матеріалами кримінального провадження, не може бути самостійною підставою для вилучення інформації із бази даних оперативно- довідкового обліку, адже не спростовує того факту, що позивач є особою, якій у 2013 році пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Крім того, невірно зазначенні данні в довідці, не є підставою для виключення інформації з оперативно-довідкових картотек, оскільки наявна в базі даних інформація стосовно позивача є достовірною. Просили у задоволенні позову відмовити.

Позивач надав до суду відповідь на відзив/

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, з метою отримання довідки про відсутність судимості ОСОБА_1 звернувся до Департаменту Інформатизації Міністерства внутрішніх справ України для отримання відповідної довідки щодо притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України.

Довідкою Серія ААА, №1111408, повна Департаменту Інформатизації Міністерства внутрішніх справ України зазначено, що: «За обліками МВС громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, Запорізька область, Україна, на території України станом на 01.07.2021 не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Разом з тим є особою, яку 20.03.2012 заарештовано Запорізьким ГУ УМВСУ в Запорізькій області за скоєння злочину передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.187 КК України, кримінальна справа №08003-3-1-2011/000692 від 26.12.2011. За постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2012, на підставі ст. 165-1, ст. 273, ст. 274 КПК України запобіжний захід змінено на підписку про невиїзд, звільнено із зали суду. За ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 справу повернено прокурору м. Запоріжжя на додаткове розслідування. Інші відомості по справі до МВС не надходили» (а.с. 8).

Згідно відповіді Головного Управління Національної Поліції в Запорізькій області від 31.03.2021 на адвокатський запит у провадженні слідчих СВ ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області відсутні кримінальні провадження відносно ОСОБА_1 , жодна підозра йому не повідомлялась.

Оскільки, позивач вважає, що дії відповідача щодо наданні довідки Серія ААА, №1111408, повна вищевикладеного змісту, та сам зміст довідки є протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.

Закон України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-XII «Про інформацію» (далі - Закон № 2657-XII) регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.

За приписами ч. 2 ст. 11 Закону № 2657-XII, не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України від 13.01.2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст.1 Закону № 2657-XII, інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2657-XII, об`єктами захисту є персональні дані.

Приписами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» від 01 червня 2010 року № 2297-VI (далі - Закон № 2297-VI) визначено, що персональні дані мають бути точними, достовірними та оновлюватися в міру потреби, визначеної метою їх обробки.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 8 цього ж Закону, передбачено, що суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закон № 2297-VI, збирання персональних даних є складовою процесу їх обробки, що передбачає дії з підбору чи впорядкування відомостей про фізичну особу.

Статтею 15 Закону № 2297-VI визначено, що персональні дані видаляються або знищуються в порядку, встановленому відповідно до вимог закону.

Персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі: 1) закінчення строку зберігання даних, визначеного згодою суб`єкта персональних даних на обробку цих даних або законом; 2) припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником бази, якщо інше не передбачено законом; 3) видання відповідного припису Уповноваженого або визначених ним посадових осіб секретаріату Уповноваженого; 4) набрання законної сили рішенням суду щодо видалення або знищення персональних даних. Персональні дані, зібрані з порушенням вимог цього Закону, підлягають видаленню або знищенню у встановленому законодавством порядку.

Персональні дані, зібрані під час виконання завдань оперативно-розшукової чи контррозвідувальної діяльності, боротьби з тероризмом, видаляються або знищуються відповідно до вимог закону.

З аналізу викладених норм чинного законодавства вбачається, що персональні дані мають бути точними, достовірними та оновлюватися в міру потреби.

При цьому, персональні дані, зібрані під час виконання завдань оперативно-розшукової діяльності видаляються або знищуються відповідно до вимог закону

Приписами ч. 1 ст. 8 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 25 Закону № 580-VIII, поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України; користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади.

За умовами п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 26 Закону № 580-VIII, поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно: осіб, щодо яких поліцейські здійснюють профілактичну роботу; виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону № 580-VIII, поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону № 580-VIII, здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України визначено Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного департаменту України з питань виконання покарань № 823/188 від 23.08.2002 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 9 вересня 2002 року № 738/7026 (далі - Інструкція).

Положенням п. 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.

Отже, вказана Інструкція застосовується в діяльності органів Національної поліції та у МВС України.

Відповідно до підпункту 9.9 пункту 9 Інструкції, інформацію про судимість (несудимість) за особистими зверненнями громадян надають територіальні УОІ-ВОІ за місцем останнього постійного мешкання цих громадян з урахуванням вимог статей 5, 89, 108 КК України (2341-14). Довідка надається на бланку встановленого зразка за підписом керівника та засвідчується печаткою підрозділу з її обов`язковою реєстрацією.

Згідно із пунктом 2.1 Інструкції, об`єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, а також громадяни України, що вчинили злочини за її межами і відомості про яких надійшли офіційними каналами згідно з міжнародними договорами у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку.

Згідно із п.п. 10.2.4 п. 10.2 Інструкції №823/188 в оперативно- довідкових картотеках облікові документи зберігаються:

а) на осіб, які вчинили злочини і за рішенням суду поміщені в психіатричні лікарні для примусового лікування або передані під опіку родичів чи інших осіб,що доглядають за хворим,- до досягнення ними 80-річного віку;

б) на осіб, амністованих на стадії досудового слідства, або до вступу вироку в законну силу, - 10 років з моменту прийняття рішення про амністію;

в) на засуджених осіб, амністованих після вступу вироку в законну силу, - на загальних підставах відповідно з підпунктами 10.2.1,10.2.2,10.2.3,10.2.4 Інструкції, але не менш ніж 10 років після звільнення від покарання;

г) на осіб, кримінальні справи стосовно яких припинені відповідно до статей 22, 44-49, 97,- 10 років з дня припинення справи;

ґ) на осіб, оголошених у розшук, - до припинення розшуку його ініціатором;

д) на осіб, затриманих за підозрою в занятті бродяжництвом, - 5 років;

е) на осіб, відносно яких матеріали протокольної форми направлені до суду відповідно до статті 426 КПК України, - 10 років;

є) на іноземців - на загальних підставах відповідно до підпунктів 10.2.1, 10.2.2, 10.2.3, 10.2.4, 10.2.5 Інструкції.

Відповідно до п. 11.1 Інструкції №823/188, з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються:

а) раніше складені облікові документи у разі їх переоформлення на підставі постанов органів слідства (дізнання) або ухвал судів про уточнення (зміну) анкетних даних осіб, що стоять на обліку;

б) алфавітні картки на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності, до яких не застосовувався запобіжний захід у вигляді взяття під варту ,при заміні цих карток на арештантські або картки з рішенням суду;

в) облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок;

г) облікові документи, що підлягають вилученню у зв`язку із закінченням строку їх зберігання відповідно до п.10 Інструкції.

Персонально-довідковий облік є частиною єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, тобто, володільцем цього обліку є МВС України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.11.2016 року № 1256 «Про організацію доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України» затверджено Порядок доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - Порядок № 1256).

Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру надання відомостей з інформаційної підсистеми «Оперативно-довідкова картотека» єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, що містить відомості стосовно осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, та осіб, яких засуджено за вчинення кримінального правопорушення, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

Згідно із п. 2 Порядку № 1256, довідка - документ, який містить відомості з персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України та який залежно від обсягу запитуваної особою інформації може містити відомості про:

відсутність (наявність) судимості;

притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України.

При цьому, порядок вилучення облікових документів передбачений пунктом 11.1 Інструкції, згідно з яким, з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються: а) раніше складені облікові документи у разі їх переоформлення на підставі постанов органів слідства (дізнання) або ухвал судів про уточнення (зміну) анкетних даних осіб, що стоять на обліку; б) алфавітні картки на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності, до яких не застосовувався запобіжний захід у вигляді взяття під варту, при заміні цих карток на арештантські або картки з рішенням суду; в) облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно, яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно, яких судом прийнято виправдувальний вирок; г) облікові документи, що підлягають вилученню у зв`язку із закінченням строку їх зберігання відповідно до п.10 Інструкції.

Таким чином, вказаним пунктом Інструкції визначено чіткий перелік умов, які є підставою для вилучення облікових документів.

Однак позивач під час судового розгляду не надав доказів наявності законодавчо встановлених підстав для вилучення інформації щодо нього, яка є предметом позову.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що Міністерством внутрішніх справ України було надано позивачу повну інформацію щодо нього та його персональних даних, що обробляються в ОДК, без вибіркового принципу надання чи не надання певної частини інформації.

Інших відомостей матеріали справи не містять.

Відповідних офіційних документів, які б доводили, що інформація стосовно позивача є неповною, неточною або недостовірною суду надано також не було.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо відсутності протиправності дій відповідача стосовно зазначення у довідці серії ААА, №1111408, повна додаткової інформації стосовно позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність протиправних дій відповідача щодо невиключення інформації, зазначеної у відомостях персонально-довідкового забезпечення Міністерства внутрішніх справ України, наявної в ній інформації щодо «Разом з тим є особою, яку 20.03.2012 заарештовано Запорізьким ГУ УМВСУ в Запорізькій області за скоєння злочину передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.187 КК України, кримінальна справа №08003-3-1-2011/000692 від 26.12.2011. За постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2012, на підставі ст. 165-1, ст. 273, ст. 274 КК України запобіжний захід змінено на підписку про невиїзд, звільнено із зали суду. За ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 справу повернено прокурору м. Запоріжжя на додаткове розслідування. Інші відомості по справі до МВС не надходили» та наявності підстав для зобов`язання здійснити такі дії.

Додатково слід зазначити про те, що 27.07.2018 р. вступив в дію наказ Міністерства внутрішніх справ України від 22.06.2018 р. № 524, яким внесено зміни до Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС від 29.11.2016 р. № 1256. Цей наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №800/32252 від 10.07.2018.

Зокрема, запроваджується два види довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність/наявність судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, так звану «скорочену» та «повну» довідки.

«Скорочена» довідка включатиме лише відомості про відсутність/наявність судимості, «повна» довідка - відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність/наявність судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України.

У запиті особа повинна зазначити вид довідки: «скорочена» чи «повна». Цей реквізит у запиті є обов`язковим, його відсутність є законною підставою для відмови в розгляді запиту.

Таким чином, з урахуванням наведенного вище, слід вказати про те, що позивач не позбавлений права, відповідно до положень чинного законодавства, отримати у разі необхідності «скорочену» довідку, у якій буде зазначено лише відомості про відсутність/наявність судимості.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту інформаційних технологій про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відтак, в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту Інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, код ) третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне Управління Національної Поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. О. Матросова, буд. 29, код ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії-відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова