Справа № 360/4529/21
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4529/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2021 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10 червня 2021 року досягнув шістдесятирічного пенсійного віку, маючі загальний страховий стаж який становить 28 років 4 місяці що відповідно ч. 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», дає право на призначення державної пенсії за віком.

З приводу призначення пенсії за віком позивач звертався за місцем свого проживання до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області через сервісний центр №1 ГУ ПФУ в Луганській області 01.06.2021. Одним із основних документів на підтвердження мого стажу роботу трудова книжка НОМЕР_1 від 08.12.1983, яка має всі відповідні записи з періодами трудової діяльності і яку позивач додав до заяви про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду заяви, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №47 від 08.06.2021 було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, бо в якості підтвердження його страхового стажу роботи, органом пенсійного фонду не враховані періоди трудової діяльності, записи про які внесені в трудову книжку НОМЕР_1 заведену 08.12.1983, оскільки на титульній сторінці містяться виправлення (наведення чорнилом) в даті народження, а саме рік «1961». Тобто неправомірно органом пенсійного фонду не враховано до загального стажу роботи, такі періоди роботи записи про які містяться в трудовій книжці :

- з 27.04.1979 по 25.10.1979 колхоз імені 50 років Октября на посаді тракториста (запис в трудовій книжці НОМЕР_1 за № 2 та №3);

- з 26.10.1979 по 10.02.1982служба в Армії ( запис в трудовій книжці НОМЕР_1 за № 4);

- з 10.03.1982 по 28.10.1997 колхоз імені 50 років Октября на посаді водія 3-го класу (запис в трудовій книжці НОМЕР_1 за № 5 та №6);

- 03.03.1998 по 01.02.1999 колхоз імені 50 років Октября на посаді сторожа (запис в трудовій книжці НОМЕР_1 за № 7 та на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу наявних в Реєстрі застрахованих осіб сформованих 05.02.2021 Біловодським об`єднаним управління ПФУ в Луганській області за формою ОК-5).

Враховуючи вищенаведене позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №47 від 08.06.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати періоди його роботи до загального страхового стажу:

з 27.04.1979 по 25.10.1979 колхоз імені 50 років Октября на посаді тракториста (запис в трудовій книжці НОМЕР_1 за № 2 та №3);

з 26.10.1979 по 10.02.1982 служба в Армії ( запис в трудовій книжці НОМЕР_1 за № 4);

з 10.03.1982 по 28.10.1997 колхоз імені 50 років Октября на посаді водія 3-го класу (запис в трудовій книжці НОМЕР_1 за № 5 та №6);

з 03.03.1998 по 01.02.1999 колхоз імені 50 років Октября на посаді сторожа на підставі трудової книжки НОМЕР_1 від 08.12.1983 як основного документа, який підтверджує стаж роботи та призначити за його заявою від 01.06.2021, пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11 червня 2021 року.

Позивач не погодився з вказаними рішеннями відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 31.08.2021 провадження у справі за даним адміністративним позовом було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 31-32).

Відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області, не погодився з позовними вимогами та 20.09.2021 подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що 01.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком. 08.06.2021 за заявою позивача про призначення пенсії від 01.06.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішенням від 08.06.2021 № 47 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком з наступних підстав.

Відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою-третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і це залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-ІV право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно доданих до заяви документів про стаж загальний стаж позивача складає 14 років 07 місяців 06 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що у відповідності до пункту 4.2 Порядку № 22-1 (екстериторіальність), рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу від 08.06.2021 № 47 приймало Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вважають, що Управління не є належним відповідачем по справі, що розглядається.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області виконує свої функції та обов`язки в межах своїх повноважень, визначених Положенням про управління, керуючись діючим в Україні законодавством. Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язавши зарахувати періоди роботи до загального страхового стажу та призначити за заявою від 01.06.2021 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV, вважаємо незаконними, безпідставними та необґрунтованими.

Відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві, не погодився з позовними вимогами та 28.09.2021 подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо призначення пенсії не звертався. Документи позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшли на розгляд в електронному вигляді, винесене рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Слід зазначити, що умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно наданих до заяви документів ОСОБА_1 про стаж (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідка про проходження військової служби, довідка про навчання, архівна довідка про колгоспний стаж, трудова книжка НОМЕР_1 від 08.12.1983) його загальний страховий стаж складає 14 років 7 місяців 6 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

До страхового стажу не враховано періоди роботи по трудовій з 01.03.1993 по 28.10.1997 та з 03.03.1998 по 31.01.1999 (виправлення в даті народження на титульній сторінці трудової книжки), колгоспний стаж згідно архівної довідки з 28.04.1979 по 26.02.1993 (не зазначено ПІБ повністю) до надання уточнюючих довідок. Стаж з 01.02.1999 враховано згідно даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Враховуючи вищевикладене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішенням від 08.06.2021 № 47 відмовлено громадянину ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відтак, вважають, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є правомірними, у спірних правовідносинах Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві діяло у відповідності до чинного законодавства та в межах своєї компетенції, а вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд дійшов такого.

01 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся через сервісний центр Пенсійного фонду України з заявою №1295 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 102-103).

До заяви про призначення пенсії позивачем було додано ідентифікаційний код, довідка про проходження військової служби, довідка про навчання, архівна довідка про колгоспний стаж, трудова книжка НОМЕР_2 від 08.12.1983 (а.с. 103-114).

Рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві від 08.06.2021 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком (а.с. 50).

В обґрунтування відмови зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи по трудовій з 01.03.1993 по 28.10.1997 та з 03.03.1998 по 31.01.1999 (виправлення в даті народження на титульній сторінці трудової), колгоспний стаж згідно архівної довідки з 28.04.1979 по 26.02.1993 (не зазначено ПІБ повністю) до надання уточнюючих довідок.

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_2 , позивач:

- з 27.04.1979 по 25.10.1979 прийнято в члени колгоспу імені 50 років Октября на посаді тракториста (запис в трудовій книжці НОМЕР_1 за № 2 та №3);

- з 26.10.1979 по 10.02.1982 проходив службу в Армії (запис в трудовій книжці НОМЕР_1 за № 4);

- з 10.03.1982 по 28.10.1997 колгосп імені 50 років Октября на посаді водія 3-го класу (запис в трудовій книжці НОМЕР_1 за № 5 та №6);

- з 03.03.1998 по 01.02.1999 колгосп імені 50 років Октября на посаді сторожа на підставі трудової книжки НОМЕР_1 від 08.12.1983.

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача, звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Пунктом 6 статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

У рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13 травня 2015 року, зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України) (абзац перший п. 2.1 Рішення).

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Отже, Законом визначені різні умови призначення пенсії за віком до 01.01.2018 та після вказаної дати. При цьому з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років передбачено для осіб за наявності страхового стажу не менше 28 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше: надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 1 Закону № 1058-ІУ).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до чинного законодавства, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, належним чином оформлені записи в трудовій книжці є підставою для врахування відповідних періодів роботи до загального трудового стажу особи, а у разі відсутності таких записів або їх неповноти трудовий стаж має встановлюватися на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення обґрунтоване тим, що за наявними документами до страхового стажу позивача не враховано періоду з 01.03.1993 по 28.10.1997 та з 03.03.1998 по 31.01.1999 (виправлення в даті народження на титульній сторінці трудової), колгоспний стаж згідно архівної довідки з 28.04.1979 по 26.02.1993 (не зазначено ПІБ повністю) до надання уточнюючих довідок, тому загальний стаж позивача становить 14 років 7 місяців 6 днів.

Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відтак, з вказаного пункту вбачається, що уточнюючі довідки подаються виключно у випадках, відсутності трудової книжки або відсутності необхідних записів в ній, наявності неправильних або неточних записів.

В той же час, підставою для неврахування стажу стала саме виправлення в даті народження на титульній сторінці трудової книжки.

При цьому будь-яких зауважень з боку відповідача щодо записів, зроблених в трудовій книжці, не висловлено.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового (пільгового) стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 6 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Дослідженням трудової книжки ( НОМЕР_2 ) позивача встановлено, що у ній наявні всі необхідні записи щодо періодів роботи та проходження служби в Армії з 27.04.1979 по 25.10.1979, з 26.10.1979 по 10.02.1982, з 10.03.1982 по 28.10.1997, з 03.03.1998 по 01.02.1999.

Відтак, доводи рішення про відмову в призначенні пенсії щодо наявності виправлення в даті народження позивача на титульній сторінці трудової книжки не є обґрунтованими.

Таким чином, при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за віком відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу періоди роботи з 27.04.1979 по 25.10.1979 в колгоспі імені 50 років Октября на посаді тракториста, проходження служби в Армії з 26.10.1979 по 10.02.1982, з 10.03.1982 по 28.10.1997 в колгосп імені 50 років Октября на посаді водія 3-го класу, з 03.03.1998 по 01.02.1999 колгосп імені 50 років Октября на посаді сторожа.

Окрім викладеного, судом встановлено, що при поданні позивачем необхідних документів для призначення пенсії були також надані архівні довідки про заробіток з 1979 по 1993, в яких зазначено не повністю ПІБ ( ОСОБА_1 ) (а. с. 66).

З цього приводу суд зазначає, що пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Оскільки трудова книжка позивача містить усі необхідні відомості про роботу позивача у період з 28.04.1979 по 26.02.1993, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави не враховувати період з 28.04.1979 по 26.02.1993.

З огляду на вказане, відповідачем протиправно не враховано дані трудової книжки позивача та не зараховано до страхового стажу позивача період з 01.03.1993 по 28.10.1997, з 03.03.1998 по 31.01.1999 та з 28.04.1979 по 26.02.1993, а відтак спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а спірний період стажу підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача на підставі даних трудової книжки.

Таким чином, з урахуванням визначеного відповідачем страхового стажу позивача та періодів, які відповідачем не зараховані до страхового стажу позивача, суд дійшов висновку, що даного страхового стажу достатньо для призначення пенсії позивачу на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо підстав розгляду заяви позивача ГУ ПФУ в м. Києві, суд зазначає про таке.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало ГУ ПФУ в м. Києві, яке визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. Проте, з огляду на неналежне виконання вказаним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав останнього, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо зарахування періодів до страхового стажу позивача саме на ГУ ПФУ в м. Києві.

З огляду на вказане, в задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Луганській області належить відмовити.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією № 46 від 25.08.2021 (а.с. 6).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки спір виник внаслідок протиправного рішення відповідача, а також, що позовні вимоги у переважній більшості є обґрунтованими та підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 78, 139, 241-246, 250, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві від 08.06.2021 № 47.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код: 42098368, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 16) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) період роботи з 27.04.1979 по 25.10.1979 в колгоспі імені 50 років Октября на посаді тракториста, з 26.10.1979 по 10.02.1982 проходження служби в Армії, з 10.03.1982 по 28.10.1997 в колгоспі імені 50 років Октября на посаді водія 3-го класу, з 03.03.1998 по 01.02.1999 в колгосп імені 50 років Октября на посаді сторожа та призначити пенсію з дня звернення з заявою від 01.06.2021 № 1295 про призначення пенсії.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код: 42098368, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, будинок 16) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ірметова