Справа № 600/3664/21-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/3664/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр" до Мамаївської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким: визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №283/10 від 13.11.2019 року "Про розгляд заяви жителів вул.Б.Лепкого с.Мамаївці"; визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №101/5 від 27.07.2020 року "Про встановлення перепон для руху вантажного транспорту по вул.Б.Лепкого в с.Мамаївці"; визнати протиправним та скасувати п.1 рішення Виконавчого комітету Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №207/4 від 22.04.2021 року "Про встановлення дорожніх знаків"; зобов`язати Мамаївську сільську раду демонтувати обмежувальний шлагбаум по висоті на вул. Б.Лепкого у с.Мамаївці та інші встановлені незаконно обмежувальні шлагбауми по висоті в межах сіл Мамаївці, с.Новий Киселів Чернівецького району Чернівецької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно прийнято оскаржувані рішення, якими без законних підстав встановлено обмежувальні знаки як по вантажоперевезенню, швидкості так й шляхом встановлення обмежувального шлагбауму по висоті по вул. Б.Лепкого, в с. Мамаївці. Позивач зазначає, що внаслідок прийняття вказаних рішень було заблоковано рух вантажних автомобілів Державного підприємства "Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр", який здійснює господарську діяльність на Мамаївській ділянці Ленковецького родовища піщано-гравійної суміші у Кіцманському районі Чернівецької області та який користується найближчим під`їздом до місця видобутку піщано-гравійної суміші через вул. Б.Лепкого, в с. Мамаївці.

Відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає про законність прийняття оскаржуваних рішень на підставі значної кількості звернень жителів вул. Б.Лепкого у с. Мамаївці. Згідно наданих пояснень відповідач зазначає, що погодження з органами поліції про встановлення обмежувальних знаків не було. Також зазначає, що твердження позивача про блокування його роботи є надуманими та безпідставними. З вказаних підстав, відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. В обґрунтуванні вказаного клопотання відповідач вказує на безпідставність обґрунтувань позову та визначеного розміру витрат на професійну допомогу.

Ухвалою суду від 30.08.2021 р. відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 15.09.2021 р. витребувано у відповідача додаткові докази по справі.

28.10.2021 р. позивачем подано уточнення до позову, у частині виправлення описки. допущеної у прохальній частині позову.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Виконавчого комітету Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №283/10 від 13.11.2019 року "Про розгляд заяви жителів вул.Б.Лепкого с.Мамаївці" вирішено, зокрема, обмежити рух вантажного транспорту по вул. Б.Лепкого в с. Мамаївці з 25.11.2019 р., встановити дорожні знаки про обмеження руху вантажного транспорту (10 тон не більше) та про обмеження швидкості руху 20км/год, в термін до 18.11.2019 року. (а.с. 15).

Рішенням Виконавчого комітету Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №101/5 від 27.07.2020 року "Про встановлення перепон для руху вантажного транспорту по вул.Б.Лепкого в с.Мамаївці" вирішено, зокрема, надати дозвіл жителям вул. Б.Лепкого в с. Мамаївці шляхом установлення обмежувального шлагбауму по висоті. Зобов`язано начальника відділу власності, інфраструктури та житлово-комунального господарства Мамаївської сільської ради Понича С.В. встановити відповідні дорожні знаки про обмеження руху вантажного транспорту. (а.с. 16).

Рішенням Виконавчого комітету Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №207/4 від 22.04.2021 року "Про встановлення дорожніх знаків" вирішено, зокрема, п. 1 - заборонити рух по дорогах с. Новий Киселів та с. Мамаївці, що перебувають у комунальній власності, великоваговим транспортним засобам загальною вагою понад 7,5 т. (а.с. 17).

Матеріали справи містять договір підряду з видобування піщано-гравійної суміші №01-б від 22.06.2020 р., укладеного між ТОВ «МП РЕСУРС» та ТОВ «Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр» на Мамаївській ділянці Ленковецького родовища піщано-гравійної суміші у Кіцманському районі Чернівецької області. (а.с. 9-13).

Крім того, до матеріалів справи додано протокол №5 засідання постійно діючої комісії з питань організації та безпеки дорожнього руху в м. Чернівці від 29.06.2021 року. (а.с. 51-52).

До матеріалів справи додано лист Мамаївської сільської ради від 20.07.2021 р. №1506 в якому повідомляється позивача, що ТОВ «МП РЕСУРС» відповідно до договору підряду не надав Державному підприємству "Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр" повного пакету дозвільних документів, зокрема погодженої з Мамаївською сільською радою схеми організації дорожнього руху транспортних засобів для вивозу продукції, що видобувається дорогами місцевого значення комунальної форми власності. Відсутність погодження схеми вивозу гравійно-піщаної суміші мав наслідком шум, пилюку, надмірну вібрацію, руйнування дорожнього полотна, будівель, що призвело до звернень жителів до сільради з вимогами обмежити рух вантажних автомобілів по вул. Б.Лепкого у с.Мамаївці. За результатами вказаних звернень були прийняті рішення №283/10 від 13.11.2019 р., №101/5 від 27.07.2020 р., №207/4 від 22.04.2021 року. (а.с. 14).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 7 Закону №3353-XII регламентовано, що до компетенції селищної ради та її виконавчого органу належать певні повноваження у сфері дорожнього руху, зокрема, забезпечення виконання вимог законодавства та рішень центральних органів виконавчої влади з питань дорожнього руху і його безпеки, сприяння діяльності по утриманню у безпечному для дорожнього руху стані автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та їх облаштуванню об`єктами сервісу; здійснення заходів щодо профілактики дитячого дорожньо-транспортного травматизму та інші.

Згідно з ч. 1. ст. 24 Закону №3353-XII власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №3353-XII визначено, що організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів інформаційно-телекомунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і стандартів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону №3353-XII установлено, що організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.

Відповідно до ст. 52 Закону №3353-XII контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно з ч. 1 ст. 52-3 Закону №3353-XII до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать: участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечення безпеки дорожнього руху; організація супроводження і забезпечення безпечного руху транспортних засобів спеціального призначення; погодження відповідно до вимог цього Закону, інших законодавчих актів проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг; погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядку проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху; видача в установленому порядку у випадках, передбачених законом, дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів, у тому числі небезпечних, додержанням законодавства у зазначеній сфері, розробленням і видачею в установленому порядку документів щодо погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів; інформування учасників дорожнього руху про фіксацію фактів правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 01 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до пп. 1 п. "а" ст. 30 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.19 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08 вересня 2005 року №2862-IV (далі - Закон №2862-IV) встановлено, що основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів.

Статтею 20 Закону №2862-IV визначені основні права органів місцевого самоврядування щодо управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів. Зокрема, органи місцевого самоврядування в частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів мають право: зокрема: встановлювати за погодженням з відповідним підрозділом Національної поліції тимчасові обмеження на рух транспортних засобів при проведенні ремонтних та інших робіт на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів; обмежувати або забороняти рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, визначені для них нормативно-правовими актами, у разі відсутності відповідного спеціального погодження.

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 16 Закону №2862-IVвулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Ділянки вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що суміщаються з автомобільними дорогами державного значення, належать до Єдиної транспортної системи України і не підлягають приватизації. Питання виробничої діяльності комунальних служб на них, пов`язані із закриттям або обмеженням руху, погоджуються з органом державного управління автомобільними дорогами загального користування та відповідними державними органами з безпеки дорожнього руху. Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів поділяються на магістральні дороги (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці загальноміського значення (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці районного значення, а також вулиці і дороги місцевого значення.

Відповідно до ст. 17 Закону №2862-IV управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Статтею 33 Закону №2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 затверджено, зокрема, Порядок тимчасового обмеження або заборони руху транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на окремих ділянках автомобільних доріг загального користування. Вказаний порядок визначає дії уповноважених підрозділів Національної поліції, підпорядкованих Укравтодору служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі або уповноважених ним підприємств та організацій (далі - дорожні підприємства), Укртрансбезпеки або її територіальних органів у разі виникнення на окремих ділянках автомобільних доріг загального користування умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху або можуть призвести до пошкодження та руйнування автомобільних доріг.

Відповідно до п. 3 вказаного порядку визначено, що обмеження або заборона руху на окремих ділянках автомобільних доріг загального користування (далі - ділянки автомобільних доріг) встановлюються відповідно до Законів України "Про дорожній рух" та "Про Національну поліцію".

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 21 Закону №2862-IV органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів.

Статтею 25 Закону № 280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пп. 44 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення виключно на пленарних засіданнях питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 затверджено єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони (далі - Правила № 198). Вказані правила поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди (далі - дорожні об`єкти) в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів (далі - дорожньо-експлуатаційні організації) і користувачів.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року № 7 - рп/2009 (справа № 1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Аналіз положень норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про автомобільні дороги», Закону України «Про дорожній рух» дає підстави для висновку, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів.

Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року в справі № 685/1307/16-а.

Враховуючи положення статей 11, 12, 17, 19 Закону № 2862-IV суд дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування на момент виникнення спірних правовідносин мали право на тимчасове обмеження або припинення руху транспортних засобів за наявності підстав, а саме для забезпечення державного і громадського порядку, життєдіяльності підприємств, установ та організацій, врятування життя людей, захисту їх здоров`я, збереження матеріальних цінностей та з дотриманням спеціального порядку. Таке рішення, згідно з приписами Закону №3353-XII повинно було погоджуватись з відповідним державним органом.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 серпня 2020 року в справі № 634/820/16-а.

Однак, як встановлено судом, оскаржуване у цій справі рішення №207/4 від 22.04.2021 р. зупинило рух транспортних засобів на дорогах с. Новий Киселів та с. Мамаївці, що перебувають у комунальній власності Мамаївської сільської ради, великоваговим транспортним засобам загальною вагою понад 7,5 т. не тимчасово, а на постійній основі. Крім того, оскаржуваними рішеннями №283/10 від 13.11.2019 р. та №101/5 від 27.07.2020 р. встановлено дорожні знаки про обмеження руху, швидкості, а також надано дозвіл на встановлення обмежувального шлагбауму по висоті. Вищезазначені рішення приймались без відповідних попередньо розроблених проектів і схем організації дорожнього руху та без погодження із підрозділом Національної поліції і вказане не заперечує відповідач. (а.с. 57-58).

Таким чином відповідач, з перевищенням передбачених Законом України «Про автомобільні дороги» повноважень прийняв оскаржувані рішення, встановив обмежувальні дорожні знаки та не здійснив погодження зміни схеми організації дорожнього руху із відповідними органами Національної поліції.

Аналогічна правова позиція з приводу спірних правовідносин викладена в постанові Верховного Суду від 17.03.2021 року справа № 734/2723/17, від 24.09.2020 року в справі № 133/532/17.

Відповідач має право на тимчасове обмеження або припинення руху транспортних засобів за наявності, визначених законодавством підстав, однак прийняттю таких рішень мають передувати розроблені проекти і схеми організації дорожнього руху та відповідне погодження із підрозділом Національної поліції. З урахуванням наведеного суд констатує, що відповідач при здійсненні владних управлінських функцій має дотримуватись чітко визначеної процедури прийняття рішень, враховуючи інтереси громади і принципу пропорційності, співмірності. Отже, відповідач має право і повноваження з вказаного питання, проте його реалізація відбувається за процедурою погодження із підрозділом Національної поліції - спеціальним органом щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів. Тільки усунувши вказані невідповідності, можна буде говорити про легітимність оскаржуваних рішень відповідача.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність та законність прийнятих рішень, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що матеріалами справи підтверджено понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 9080 гривень. Крім того, у позові наведено попередній орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу адвоката, однак жодного доказу на підтвердження вказаних витрат суду надано не було, а тому суд не вирішує питання щодо витрат на правову допомогу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №283/10 від 13.11.2019 року "Про розгляд заяви жителів вул.Б.Лепкого с.Мамаївці".

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №101/5 від 27.07.2020 року "Про встановлення перепон для руху вантажного транспорту по вул.Б.Лепкого в с.Мамаївці".

4. Визнати протиправним та скасувати п.1 рішення Виконавчого комітету Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №207/4 від 22.04.2021 року "Про встановлення дорожніх знаків".

5. Зобов`язати Мамаївську сільську раду демонтувати обмежувальний шлагбаум по висоті на вул. Б.Лепкого у с.Мамаївці та інші встановлені незаконно обмежувальні шлагбауми по висоті на виконання оскаржуваних рішень в межах сіл Мамаївці, с.Новий Киселів Чернівецького району Чернівецької області.

6. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 9080 грн згідно квитанції №36 від 05.08.2021 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування сторін:

позивач: Державне підприємство "Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр" (вул. Припрутська, 42, смт.Неполоківці, Кіцманський район, Чернівецька область, 59330, ).

відповідач: Мамаївська сільська рада (вул.Шевченка, 156, с.Мамаївці, Кіцманський район, Чернівецька область, 59300), ).

Суддя Т.М. Брезіна