Справа № 240/4802/21
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
28 жовтня 2021 року м. Житомир справа № 240/4802/21
категорія 105000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Липи В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнанння протиправними та скасування постанов,
Позивач звернувся до суду із даним позовом до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), у якому просить:
На думку позивача оскаржувані рішення державних виконавців, які здійснювали виконавче провадження не відповідають чинному законодавству, винесені з порушенням умов та порядку здійснення виконавчого провадження відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 29.04.2021.
Справа знята з розгляду 29.04.2021, у зв`язку з перебуванням судді Липи В.А. на лікарняному. Судове засідання призначено на 18.05.2021.
Представник відповідача до суду направив клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що вказаний позов слід розглядати за правилами ЦПК України.
18.05.2021 судове засідання відкладено на 25.05.2021.
Представник позивача до суду направив надав про розгляд справи без участі позивача та його представника.
Представник відповідача до суду направив клопотання, в якому вказав, що позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження" є недоведеною та безпідставною.
Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 20.12.2017 рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2016 скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 195994,19 грн. Постанова набирала законної сили з дня її прийняття.
Позивач, не погоджуючись із рішеннями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження та ін.
Відповідно до ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч.1 статті 28 Закону №1404-VIII копія постанови про відкриття виконавчого провадження, надсилається рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Слід зазначити, що копія списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих за 25.05.2018 рік, надана відповідачем, не містить відомостей яку саме кореспонденцію було направлено ОСОБА_1 , оскільки 23.05.2018 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №56460096, 24.05.2018 винесена постанова про арешт майна боржника у межах вказаного виконавчого провадження.
Так, слідує висновок, що оскаржувана постанова від 23.05.2018 винесена з порушеннями вимог ч.1 ст. 28 Закону №1404-VIII, у зв`язку з чим, боржник не може вважатись повідомленим про початок примусового виконання рішень.
Пунктом 1 розділу IV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі- Інструкція № 512/5) передбачено, що за наявності обставин, визначених частиною першою статті 25 Закону, при органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких входять державні виконавці одного або кількох органів державної виконавчої служби. Особа, яка приймає рішення про утворення виконавчої групи, виносить про це вмотивовану постанову (пункт 3 розділу IV).
Пунктом 5 Розділу V Інструкції № 512/5 передбачені випадки передачі виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби. Передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи. Про прийняття виконавчого провадження до виконання державний виконавець, якому воно передано, виносить відповідну постанову.
Разом із тим, у матеріалах виконавчого провадження №56460096 наявні постанови від 23.05.2018 та від 10.05.2019 про стягнення з боржника виконавчого збору, винесені державними виконавцями Васильківською О.В. та Товкачем Р.В.
Однак, в порушення вимог пункту 2 Розділу V Інструкції № 512/5 в матеріалах виконавчого провадження відсутні постанови про прийняття до виконання виконавчого документа. Також, не міститься в матеріалах провадження ні постанови уповноваженої особи про утворення виконавчої групи, ні письмового доручення начальника органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи про передачу виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого.
На підставі викладеного вище суд вважає, що оскаржувані рішення державних виконавців у виконавчому провадженні №56460096 здійснені неуповноваженими особами.
Крім того, слід відмітити, що відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Згідно із положеннями частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення повністю.
Враховуючи відсутність судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 9, 77, 90, 229, 242-246, 250, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 1816,00 грн сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Липа