Справа № 540/3386/21
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
28 жовтня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/3386/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в письмовому проваджені питання щодо ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Генічеської міської ради, за участю третьої особи - Виконавчий комітет Генічеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
18 жовтня 2021 р. представник ОСОБА_1 в особі адвоката Мельничука Дениса Миколайовича ( надалі - представник позивачки, адвокат Мельничук Д.М.) звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить
- стягнути з виконавчого комітету Генічеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн.
- стягнути з виконавчого комітету Генічеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з "гонораром успіху" в сумі 2000 грн.
II. Позиція позивача та заперечення відповідача
Вказана заява мотивована тим, що 23.09.2021 р. Херсонським окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі № 540/3386/21, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. На виконання ч. 7 ст. 139 КАС України до ухвалення судового рішення у даній справі представником позивачки було подано заяву про подання доказів щодо витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а тому просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. на підставі доказів, що підтверджують такі витрати. Крім того, відповідно до п. 3 розділу " Гонорар" договору про надання правничої допомоги від 01.07.2021 № 01/07/2021 просить стягнути з виконавчого комітету Генічеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з "гонораром успіху" в сумі 2000 грн.
Відповідач та третя особа не скористались правом на подання своїх пояснень або заперечень щодо поданої заяви, про що їм було роз`яснено в ухвалі суду від 19.10.2021 р., яка була відправлена засобами електронного зв`язку.
III. Процесуальні дії суду
Ухвалою суду від 19.10.2021 р. розгляд вказаної заяви призначено в порядку письмового провадження з 19 жовтня 2021 року.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. ( ч. 3 ст. 252 КАС України).
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 року позов ОСОБА_1 до Генічеської міської ради, за участю третьої особи - Виконавчий комітет Генічеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення VI сесії VIII скликання Генічеської міської ради від 30.04.2021 № 501 «Про відмови» в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0834 га, розташованої на території Генічеської міської ради, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ 02.02.01).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Генічеської міської ради понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 454,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.08.2021 за вх. № 17129/21 судом зареєстровано заяву адвоката Мельничука Д.М., про те, що відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України ним буде подано заяву про вирішення судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, оскільки надати такі докази не представляється можливим, так як подання таких доказів залежить від вирішення даної справи, результат якої невідомий, а можливість подати витрати на правничу допомогу обумовлюється тим, що позивач досі не розрахувався за надану правничу допомогу.

V. Норми права, які застосував суд

Згідно положень ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст.134 КАС України).

Згідно із ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу ( частини 1, 3 5 цієї статті КАС України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

VI. Оцінка суду

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява № 19336/04) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Матеріали справи свідчать про те, що представником Фоміної І.С. у даній справі є адвокат Мельничук Д.М., який діє на підставі ордеру серії ВІ № 1046149 ( а.с. 8) та договору про надання правничої допомоги № 01/07/21 від 01.07.2021 року, предметом якого, зокрема, є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта в Херсонському окружному адміністративному суді; надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності, аналіз законодавства, вивчення судової практики, представництво інтересів у суді. Складення заяв, адвокатських запитів, позовів, відзивів на позови, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; надання правової допомоги здійснюється у наступних формах: консультації; інші види послуг, які пов`язані з адвокатською діяльністю та виконанням Договору.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, представником позивача надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 21-20 від 07.10.2021 року, згідно якої на підставі договору про надання правничої допомоги № 01/07/21 від 01.07.2021 року від ОСОБА_1 адвокатом Мельничук Д.М. прийнято 5000,00 грн. по справі № 540/3386/21.

Крім того, надано довідку-рахунок №21-18 від 30.09.2021 року, згідно якої загальна сума наданих адвокатом Мельничуком Д.М. послуг складає 5000,00 гривень, ( 2 год. 30 хв.) у т.ч.:

- консультація клієнта щодо вдосконалення правових механізмів захисту його прав при оскарженні рішення сільради про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, надання клієнту правової інформації з приводу останньої судової практики по земельних спорах, в тому числі, правових висновків Верховного суду та судової практики Європейського суду по земельних спорах - 2 000 грн. ( 1 год.);

- складання позовної заяви, формування матеріалів, що додаються до позову - 2000 грн. (1 год.);

- складання заяви про розподіл судових витрат - 1000,00 ( 30 хв)

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявленої представником позивачки витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн., суд вказує про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру, представником позивачки надано до суду: договір про надання правничої допомоги, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги, довідку-рахунок, акт прийняття-передачі наданих послуг, квитанції до прибуткового касового ордеру.

При цьому, суд відмічає, що предмет спору у даній справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

З огляду на викладене, суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом таких послуг, як консультація клієнта щодо вдосконалених правових механізмів захисту його прав при оскаржені рішення сільради, роз`яснення клієнту новел земельного законодавства, надання клієнту правової інформації з приводу судової практики по земельних спорах, в тому числі, правових висновків Верховного Суду та судової практики Європейського суду по земельних спорах, оскільки вказані послуги є взаємопов`язаними між собою та відповідно підлягають зменшенню.

Також безпідставним є включення до витрат на правничу допомогу складання позовної заяви, формування матеріалів, що додаються до позову, а також складання заяви про розподіл судових витрат, оскільки вказані послуги взагалі не потребують спеціальних професійних здібностей та не були передбачені договором.

Частиною 3 статі 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як встановлено судом, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 року у справі № 540/3386/21 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні її позовних вимог в частині зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 0,0834 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 14.03.2021 р.

Враховуючи наведені обставини, зміст та обсяг наданих послуг, а також часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 1000,00 гривень.

Щодо вимоги про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з виконавчого комітету Генічеської міської ради на користь ОСОБА_1 суми гонорару в розмірі 2000,00 грн., то підставою такого звернення представник позивачки вказує на наявність витрат, передбачених пунктом 2 додаткової угоди від 29.09.2021 р., підписаної до договору про надання правничої допомоги від 01.07.2021 № 01/07/21, а саме, "гонорару успіху" в розмірі 2 000,00 грн.

Вирішуючи дану вимогу з урахуванням її обґрунтованості та відповідності нормам чинного законодавства, суд вказує про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону №5076-VI при встановленні розміру гонорару підлягає врахуванню складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

На підтвердження понесення витрат, передбачених п. 2 додаткової угоди від 22.09.2021 р. до договору про надання правничої допомоги від 01.07.2021 р., представником позивачки надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №21-22 від 07.10.2021 року, згідно якої на підставі договору про надання правничої допомоги № 01/07/21 від 01.07.2021 року від ОСОБА_1 прийнято 2000,00 грн. по справі №540/3386/21.

Отже, вказані докази свідчать про виконання ОСОБА_1 обов`язку в частині сплати вказаної суми гонорару згідно договору про надання правової допомоги та додаткової угоди, укладеного з адвокатом Мельничуком Д.М.

Разом з тим, суд звертає увагу, що такі угоди не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55 рішення Iatridis v. Greece, заява № 31107/96).

При цьому суд приймає до уваги постанову Великої Палати Верховного суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, на яку посилається представник позивачки, зокрема, на позицію викладену у п.5.42-5.44. "У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що за наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність "

Варто зазначити, що поняття " гонорар успіху " не закріплене на законодавчому рівні. При цьому, як убачається з Правил адвокатської етики, адвокат зобов`язаний приділяти розумно необхідну увагу для успішного виконання кожного доручення, незалежно від розміру обумовленого гонорару. Отже, уклавши договір про надання правової допомоги адвокат визначає гонорар, тобто вартість своїх послуг за виконання доручення (надання послуг) і при цьому адвокат зобов`язаний використати всі розумно необхідні і доступні йому законні засоби для надання ефективної професійної правничої (правової) допомоги клієнту та успішно здійснити його захист або представництво.

Виходячи з викладеного, судом не встановлено, що такі витрати як " гонорар успіху " були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим у даній справі.

Окремо слід зауважити, що положеннями ч. 5 ст. 134 КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Отже, на думку суду, для встановлення підстав стягнення вказаної суми "гонорару успіху" підлягає врахуванню також вже стягнута сума правової допомоги 1 000,00 грн. в контексті вирішення спірних правовідносин.

VII. Висновок суду

Згідно із ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, ним не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. ( частина 1 ст. 139 КАС України).

Оскільки судом під час розгляду справи № 540/3386/21 не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу адвоката, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача Генічеської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1 000,00 грн.

При цьому, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимоги представника позивачки в частині стягнення витрат, пов`язаних з досягненням адвокатом успіху, тобто "гонорару успіху" в сумі 2 000,00 грн.

Керуючись статтями 4, 77, 134, 139, 143, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Стягнути з Генічеської міської ради (, адреса: 75500, Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Міська, 8) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1 000,00 грн. ( одна тисяча гривень 00 копійок).

В частині стягнення з виконавчого комітету Генічеської міської ради витрати, пов`язані з "гонораром успіху" в сумі 2000,00 гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 109020100