Справа № 560/9639/21
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9639/21
РІШЕННЯ
іменем України

28 жовтня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 23 загін Морської охорони Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати дії військової частини НОМЕР_1 в нарахуванні та виплати мені грошової допомоги при звільненні з військової служби та грошової компенсації за невикористані під час військової служби додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, передбаченою пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виходячи з місячного грошового забезпечення без включенням до його складу індексації грошових доходів громадян протиправними;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити мені грошову допомогу при звільненні з військової служби та грошову компенсацію за невикористані під час військової служби додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, передбаченою пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виходячи з місячного грошового забезпечення із включенням до його складу індексації грошових доходів громадян із врахуванням раніше виплачених сум.

Підставою позову зазначено те, що відповідач протиправно не здійснив перерахунок належних при звільненні позивачу виплат, з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку позивач отримав за час проходження військової служби, що мало вплив на їх суму.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.08.2021 року відкрито провадження у даній справі.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що одноразова грошова допомога при звільненні та компенсація за невикористану відпустку не входить до структури заробітної плати (грошового утримання), а являється одноразовою виплатою компенсаційного характеру.

Враховуючи те, що індексації не підлягають одноразові виплати ( втому числі одноразова грошова при звільненні та компенсація за невикористану відпустку), тому при обрахунку зазначених виплат з місячного грошового забезпечення не включається до його складу індексація грошового забезпечення.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій не погодився із правовим обгрунутванням відповідачем відзиву.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких не погодився із позицією позивача, викладеною у відповіді на відзив.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В період з 24.07.2002 року по 17.06.2021 року позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка змінила найменування на 23 загін Морської охорони Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17 травня 2021 року №93-ОС «Про особовий склад» позивача було звільнено з військової служби за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу у запас Збройних Сил України.

Наказом командира 23 загону морської охорони Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17 червня 2021 року №194-ОС «Про особовий склад» позивача було виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

В 2017 році позивач отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 168 від 17.06.2021 року позивачу нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, передбачена Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року № 558 у розмірі 191 285,10 грн., за 18 календарних років служби та грошова компенсація за невикористані під час військової служби додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, передбаченою пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 70 календарних днів у сумі 49592,43 гривень.

Позивач зазначає, що при визначені розміру місячного грошового забезпечення для нарахування і виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та суми грошової компенсації за невикористані під час військової служби додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, передбаченою пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не було включено до його складу індексацію грошових доходів громадян.

05 липня 2021 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 з вимогою щодо нарахування та виплати грошової допомоги при звільненні з військової служби та грошової компенсації за невикористані під час військової служби додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, передбаченою пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту виходячи з місячного грошового забезпечення із включенням до його складу індексації грошових доходів громадян із врахуванням раніше виплачених сум.

15 липня 2021 року позивач отримав письмову відповідь від військової частини НОМЕР_1 (вих. №14/1648/029 від 15.07.2021 року), в якій зазначено, що відсутні підстави для нарахування та виплати йому недоплаченої грошової допомоги при звільненні з військової служби та грошової компенсації за невикористані під час військової служби додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, передбаченою пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто здійснення вищезазначених виплат, виходячи з місячного грошового забезпечення із включенням до нього складу індексації грошових доходів громадян.

Позивач, вважаючи дії військової частини НОМЕР_1 в нарахуванні та виплати йому недоплаченої грошової допомоги при звільненні з військової служби та грошової компенсації за невикористані під час військової служби додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, передбаченою пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з місячного грошового забезпечення без включенням до його складу індексації грошових доходів громадян, протиправними, звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, та встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян, які знаходяться на службі в Збройних Силах України і інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

У свою чергу, спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України від 20.12.1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-XII).

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно п. 1 розділу XXXII наказу Міністерства оборони України Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07.06.2018 року № 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (далі - Порядок № 260).

Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються, зокрема, звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою (п. 5 розділу XXXII Порядку № 260).

Згідно з пунктом 12 статті 12 Закону № 3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Статтею 4 Закону України "Про відпустки" від 05.11.1996 № 504/96-ВР (далі - Закон № 504/96-ВР) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 16-2 Закону № 504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно з пунктом 8 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 року № 1282-XII Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон № 1282-XII).

Згідно ст. 1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Статтею 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 року № 2017-ІІІ (далі - Закон № 2017-ІІІ) визначено право громадян на соціальні гарантії. Відповідно до вказаної статті, Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до ст. 19 цього Закону, державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, який своєю постановою № 1078 від 17.07.2003 року затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно пункту 6 цього Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, в тому числі для військовослужбовців.

Щодо включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, та її включення до розміру грошової компенсації за невикористані дні додаткові відпустки, як учаснику бойових дій, суд зазначає наступне.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, то суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер.

Натомість, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справ № 820/5286/17 від 19.03.2020 року.

Відтак, з огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, індексація грошового забезпечення є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні, а також до розрахунку при нарахуванні грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій.

З приводу обраного позивачем способу захисту прав шляхом визнання протиправними дій відповідача, суд вважає за необхідне зазначити, що дії є активною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, які виражаються у прийнятті рішень або інших активних формах здійснення наданих повноважень, у зв`язку із чим в подальшому виникає публічно-правовий спір.

Оскільки відповідач листом від 15.07.2021 року №14/1648/с-29 відмовив у перерахунку (донарахуванні) позивачу вихідної допомоги при звільненні, та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, посилаючись на те, що індексація грошового забезпечення не входить до складу основних та додаткових видів грошового забезпечення, то така відмова є формою активної поведінки суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 , які полягають у відмові провести перерахунок та включити індексацію грошового забезпечення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу, та до розрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, то такі вимоги є похідними від основної, а відтак підлягають задоволенню відповідно до пункту 23 статті 4 КАС України, шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби з урахуванням сум нарахованої індексації грошового забезпечення, та з урахуванням раніше виплачених коштів, та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій ОСОБА_1 , з урахуванням сум нарахованої індексації грошового забезпечення, та з урахуванням раніше виплачених коштів.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії 23 загону Морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), які полягають у відмові провести перерахунок та включити індексацію грошового забезпечення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії 23 загону Морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), які полягають у відмові провести перерахунок та включити індексацію грошового забезпечення до розрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій ОСОБА_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з урахуванням сум нарахованої індексації грошового забезпечення, та з урахуванням раніше виплачених коштів.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, ОСОБА_1 , з урахуванням сум нарахованої індексації грошового забезпечення, та з урахуванням раніше виплачених коштів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн., за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:23 загін Морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (Приморський бульвар, 24,Маріуполь,Донецька область,87510 , код ЄДРПОУ - 14321541)

Головуючий суддя В.К. Блонський