Справа № 160/14826/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в письмовому провадженні у місті м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови, -
27.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) від 05.08.2021 року у виконавчому провадженні № 65552076 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі 12 000, 00 грн.
Представник позивача в судове засідання 27.10.2021 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.
Представник відповідача в судове засідання 27.10.2021 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до частини 1 та 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
За таких обставин, враховуючи скорочені строки розгляду справ про оскарження рішень органів державної виконавчої служби, та керуючись частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін повідомлених належним чином.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Вказаним рішенням позовні вимоги задоволено: визнано об`єктом спільної сумісній власності подружжя ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - автомобіль марки Hyundai Santa FE, легковий універсал -В, білого кольору, 2012р. випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку майна, що є об`єктом спільної сумісній власності подружжя - автомобіль марки Hyundai Santa FE, легковий універсал-В, білого кольору, 2012р. випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку майна, що є об`єктом спільної сумісній власності подружжя - автомобіль марки Hyundai Santa FE, 2012р. випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; визначено порядок користування об`єктом спільної сумісній власності подружжя - автомобілем марки Hyundai Santa FE, легковий універсал-В, білого кольору, 2012р. випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 наступним чином:-перший та другий тиждень місяця користується ОСОБА_2 ; -третій та четвертий тиждень місяця користується ОСОБА_1 .
08.04.2021 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шубіною-Саланжій В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 6505931.
19.05.2021 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шубіною-Саланжій В.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, на виконання п.7 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".
26.05.2021 року на підставі зазначеного виконавчого листа державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Попружним М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65552076.
02.06.2021 року до Соборного ВДВС м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла скарга боржника ОСОБА_1 , в якій зазначено, що суд в своєму рішенні визначив порядок користуванням автомобілем, тобто це визначення не передбачає заходів примусового виконання, і є безстроковим. Так, державним виконавцем порушено п.7 та п. 9 частини 4 статті 4 ЗУ "Про виконавче провадження "4. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем".
05.08.2021 року державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кукузою А.Г. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою боржнику визначено суму мінімальних витрат у розмірі 269, 00 грн., та постанову про стягнення виконавчого збору, якою постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 12 000, 0 грн.
Позивач, не погодившись із постановою про стягнення виконавчого збору звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом положень статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Частиною першою статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
За приписами частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ від 02.06.2016 року виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Статтею 27 Закону № 1404-VІІІ надано визначення поняття "виконавчий збір" та унормовано питання щодо його розміру, порядку та підстав стягнення.
Так, згідно з частиною першою статті 27 Закону №1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-юридичної особи.
Отже, Закон № 1404-VІІІ у чинній редакції передбачає обов`язкове стягнення з боржника-фізичної особи виконавчого збору в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати за примусове виконання рішення немайнового характеру.
Водночас суд зазначає, що вказане виконавче провадження стосується виконання рішення, за яким боржника зобов`язано вчинити певні дії.
За приписами пунктів 1-6 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень;
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем.
Також, частиною дев`ятою статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
В силу приписів ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII момент стягнення виконавчого збору законодавець безальтернативно пов`язує саме з фактом винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, незалежно від вчинення ним заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.
Відтак, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.
Таким чином, фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.
Наведене підтверджується й висновками Верховного Суду, який у постанові 26.06.2020 в справі № 360/3324/19 вказав на те, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом № 1404-VІІІ не передбачено.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 65552076, позивач (як боржник за виконавчим документом) рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська не виконав.
В свою чергу, постанова державного виконавця від 26.05.2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП №65552076 є чинною, та в судовому порядку не скасована.
Обов`язок державного виконавця винести постанову про стягнення виконавчого збору передбачений вищенаведеними нормами Закону України Про виконавче провадження, а тому при винесенні постанови від 05.08.2021 року про стягнення виконавчого збору ВП №6552076, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно відсутні підстави для її скасування.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Згідно ч.5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 242-246,250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене у строки, встановлені частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська