Справа № 640/2638/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

28 жовтня 2021 року справа №640/2638/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомАкціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (далі по тексту - позивач, АТ «Харківгаз»)
доНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту - відповідач, НКРЕКП)
третя особаВідкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» (далі по тексту - третя особа, ВАТ «Кіровоградгаз»)
провизнання протиправною та скасування постанови від 20 січня 2021 року №56 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП»
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність постанови НКРЕКП від 20 січня 2021 року №56 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП», якою, на думку позивача, незаконно розширено зону провадження діяльності ВАТ «Кіровоградгаз» на територію смт. Донець та с. Копанка Ізюмського району Харківської області та позбавлено АТ «Харківгаз» права здійснювати ліцензовану діяльність на цій території.

На думку позивача, оскаржувана постанова прийнята у спосіб, що не визначений нормами чинного законодавства, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, порушує права, інтереси АТ «Харківгаз» та споживачів, а тому оскаржувана постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Серед іншого позивач зазначає, що законодавством не передбачено повноваження та способи з власної ініціативи Регулятора (відповідача) зменшувати (змінювати) раніше встановлену територію ліцензованої зони діяльності; відповідач видав АТ «Харківгаз» ліцензію, у якій визначена зона ліцензованої діяльності - Харківська область та окрема територія міста Харкова, але позивач не звертався до НКРЕКП із заявою про зміну місця провадження діяльності, зміни території адміністративно-територіальних одиниць, де знаходиться газорозподільна система ліцензіата. Позивач вважає, що на момент прийняття оскаржуваної постанови наявність договорів на експлуатацію складових газорозподільної системи як у позивача, так і у ВАТ «Кіровоградгаз» призводить до порушення прав споживачів на отримання безпечного та безаварійного газопостачання.

Позивач звертає увагу, що оскаржувана постанова прийнята без дотримання НКРЕКП єдиних вимог, зокрема пункту 1.5 Ліцензійних умов №201 від 16 лютого 2017 року, на власний розсуд визначаючи документи, які розглядаються для видачі ліцензії; змінюючи територію діяльності на власний розсуд, відповідач перешкоджає вільному вибору позивачу території діяльності; процес прийняття рішення супроводжувався без урахування прав позивача, оскільки відповідач не довів до його відома конкретні відомості щодо газорозподільної системи, що позбавило можливості проаналізувати ситуацію.

Крім того, позивач зазначив, що АТ «Укргазвидобування» не є єдиним власником газорозподільної системи та її складових на території смт. Донець та с. Копанка Балаклійського району Харківської області. При цьому, на думку позивача, смт. Донець та с. Копанка відносяться саме до Балаклійського району Харківської області, а не Ізюмського, як зазначено в оскаржуваній постанові, через неправомірне застосування відповідачем постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів».

Ухвалою від 11 лютого 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі №640/2638/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою від 16 березня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва залучив до участі в адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ВАТ «Кіровоградгаз».

Ухвалою від 25 березня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку із тим, що оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Як зазначає відповідач, оскаржуваною постановою НКРЕКП уточнила територію ліцензованої діяльності АТ «Харківгаз», тому що на території смт. Донець та с. Копанка Ізюмського району Харківської області у позивача не перебуває на законних підставах у власності чи користуванні газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам, а тому позивач не може провадити діяльність з розподілу природного газу на цій території.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що АТ «Харківгаз» законно здійснювалась господарська діяльність на території смт. Донець та с. Копанка на підставі прийнятого Регулятором рішення про видачу ліцензії та підтримав мотиви позовної заяви.

Відповідач у запереченні на відповідь на відзив зазначив, що НКРЕКП видало позивачу ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Харківгаз». Відповідач неодноразово звертався до позивача щодо надання ним документів, передбачених Ліцензійними умовами щодо уточнення території ліцензованої діяльності, однак, позивач не надав документів, передбачених пунктом 1.5 Ліцензійних умов. При цьому АТ «Укргазвидобування» передало саме ВАТ «Кіровоградгаз» в експлуатацію та на баланс об`єкти газорозподільних систем від газорозподільних станцій до споживачів.

Позивач у письмових поясненнях зауважив, що лист АТ «Укргазвидобування» не є належним та допустимим доказом в обґрунтування позиції НКРЕКП щодо незаконності діяльності позивача на вказаній вище території.

Третя особа у поясненні вказала про безпідставність позовних вимог, у зв`язку із такими мотивами: оскаржувана постанова прийнята відповідачем на підставі заяви ВАТ «Кіровоградгаз» про розширення місця провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території смт. Донець та с. Копанка Ізюмського (Балаклійського) району Харківської області, з якою надані відповідні документи, визначені Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 16 лютого 2017 року №201, та Порядком ліцензування видів господарської діяльності, ліцензування яких здійснюється НКРЕКП, затвердженим постановою НКРЕКП від 03 березня 2020 року №548; ВАТ «Кіровоградгаз» виконано оскаржувану постанову, здійснено всі необхідні заходи та розпочато повноцінну роботу по наданню споживачам смт. Донець та с. Копанка з розподілу природного газу.

На думку третьої особи, у позивача на території смт. Донець та с. Копанка не перебуває у власності газорозподільна система, а також відсутні договори на експлуатацію, користування та господарське відання з АТ «Укргазвидобування» (власника газорозподільної системи), позивач фактично не являється оператором ГРМ на вказаній території.

Третя особа звертає увагу, що вона на законних підставах експлуатує газорозподільну систему, розташовану в смт. Донець та с. Копанка, а оскаржуваною постановою не порушено жодних прав та інтересів АТ «Харківгаз», оскільки ліцензія позивача на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу діє в межах території, де знаходиться газорозподільна система.

Позивач у додаткових поясненнях також звертав увагу, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач не взяв до уваги відомості щодо укладених позивачем договорів із ПЖКГ «Донецьке» на експлуатацію складових газорозподільної системи та акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, з яких чітко вбачається, що на території смт. Донець та с. Копанка позивач має в експлуатації підземні, наземні газопроводи низького тиску, запірні арматури, які входять до складу ГРМ в силу розділу ІІ Кодексу газорозподільних систем.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Згідно з постановою НКРЕКП від 20 січня 2021 року №56 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» відповідно до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та Порядку ліцензування видів господарської діяльності, ліцензування яких здійснюється НКРЕКП, затвердженого постановою НКРЕКП від 03 березня 2020 року №548, у зв`язку з постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» НКРЕКП постановила:

« 1. Пункт 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року №849 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» після слова та знаків «Гайворон),» доповнити словами та знаком «селища міського типу Донець та села Копанка Ізюмського району Харківської області,».

2. В абзаці п`ятнадцятому додатка до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19 червня 2017 року №809 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ «ХАРКІВГАЗ» після слова «район» доповнити знаками та словами «(крім селища міського типу Донець та села Копанка)».

3. ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» до 01 березня 2021 року забезпечити укладання договорів розподілу природного газу зі споживачами природного газу на території селища міського типу Донець та села Копанка Ізюмського району Харківської області відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494.

4. Ця постанова набирає чинності з дня її прийняття, крім пунктів 1 та 2, які набирають чинності з 01 березня 2021 року.».

При цьому відповідно до підпункту 20 пункту 1 постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» утворено у Харківській області Ізюмський район (з адміністративним центром у місті Ізюм) у складі територій Балаклійської міської, Барвінківської міської, Борівської селищної, Донецької селищної, Ізюмської міської, Куньєвської сільської, Оскільської сільської, Савинської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Тобто, Балаклійський район фактично увійшов до складу Ізюмського району Харківської області, з урахуванням чого суд встановив, що смт. Донець та с. Копанка Ізюмського району Харківської області є тотожними смт. Донець та с. Копанка Балаклійського району Харківської області.

Як свідчить зміст вказаної постанови, НКРЕПК фактично розширила зону провадження діяльності ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» на територію смт. Донець та с. Копанка Ізюмського району Харківської області, припинивши право АТ «ХАРКІВГАЗ» здійснювати ліцензовану діяльність на цій території.

Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, оскаржуваною постановою НКРЕКП уточнила територію ліцензованої діяльності АТ «Харківгаз», оскільки позивач не має на законних підставах у власності чи користуванні газорозподільної системи на території смт. Донець та с. Копанка Ізюмського району Харківської області, а тому АТ «Харківгаз» не може провадити діяльність з розподілу природного газу на цій території.

Суд встановив, що згідно з постановою НКРЕКП від 19 червня 2017 року №809 Публічному акціонерному товариству «Харківгаз» видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», відповідно до додатка.

Так, у додатку - Територія, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Публічного акціонерного товариства АТ «Харківгаз», серед іншого зазначено Балаклійський район Харківської області.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 20 липня 2019 року №1322 внесені зміни до постанови НКРЕКП від 19 червня 2017 року №809 в частині зміни абревіатури «ПАТ» на «АТ» та зміни у тексті і додатку до постанови слова «Публічне акціонерне товариство» у всіх відмінках замінити словами «Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи».

Наведене свідчить, що АТ «Харківгаз» отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Балаклійського району Харківської області.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови суду належить встановити чи мала НКРЕКП повноваження «уточнювати» територію ліцензованої діяльності шляхом її звуження та розширення зони провадження діяльності іншого суб`єкта - ВАТ «Кіровоградгаз».

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Стаття 2 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» установлює, що Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу.

Згідно з положеннями статті 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання зокрема шляхом: нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; використання інших засобів, передбачених законом.

Таким чином, НКРЕКП здійснює державне регулювання зокрема шляхом ліцензування діяльності у сфері енергетики.

На момент видачі позивачу ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу відповідач керувався нормами Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

За правилами частини першої та частини третьої статті 11 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» здобувач ліцензії подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії за визначеною ліцензійними умовами формою, а до заяви про отримання ліцензії про отримання ліцензії додаються, зокрема, документи відповідно до ліцензійних вимог.

Так, відповідно до пункту 1.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16 лютого 2017 року №201 (далі по тексту - Ліцензійні умови) (у редакції,чинній на момент видачі ліцензії позивачу), ці Ліцензійні умови є обов`язковими для суб`єктів господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з розподілу природного газу (далі - господарська діяльність з розподілу природного газу, ліцензована діяльність).

Відповідно до пункту 1.3 ліцензійних умов у цих Ліцензійних умовах терміни вживаються в таких значеннях:

газорозподільна система ліцензіата - об`єкти газорозподільної системи, що на законних підставах перебувають у власності чи користуванні здобувача ліцензії/ліцензіата (у тому числі на праві господарського відання, користування чи експлуатації), та які знаходяться в межах місць провадження господарської діяльності;

засіб провадження діяльності - газорозподільна система, що на законних підставах перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації здобувача ліцензії/ліцензіата, якою здійснюється розподіл природного газу;

місце провадження господарської діяльності - територія адміністративно-територіальної одиниці (область, район, місто, село тощо), де знаходиться газорозподільна система ліцензіата, до якої підключено не менше 50 000 точок приєднання суб`єктів ринку природного газу, щодо якої НКРЕКП прийнято рішення про надання права ліцензіату в її межах здійснювати господарську діяльність з розподілу природного газу. Вимога щодо кількості точок приєднання розповсюджується на суб`єктів господарювання, які мають намір отримати ліцензію з розподілу природного газу.

Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у законах України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про ринок природного газу», чинному Кодексі газотранспортної системи.

Пункти 1.4 та 1.5 Ліцензійних умов установлюють, що здобувач ліцензії, який має намір провадити господарську діяльність з розподілу природного газу, подає до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), заяву про отримання ліцензії за формою, згідно з додатком 1 до Ліцензійних умов.

До заяви про отримання ліцензії здобувачем надаються документи згідно з переліком, який є вичерпним:

1) відомість про місця та засоби провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (додаток 2), до якої додаються географічні карти відповідних територій адміністративно-територіальних одиниць (область, район, місто, село тощо), із нанесеними на них газорозподільними системами ліцензіата та електронні копії документів на електронному носії, що підтверджують перебування на законних підставах у власності чи користуванні здобувача ліцензії газорозподільних систем (крім тих, що занесені до державних паперових чи електронних інформаційних ресурсів, по яких необхідно вказати реквізити пошуку на відповідному ресурсі);

2) відомість про матеріально-технічне оснащення, необхідне для провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (додаток 3);

3) відомість про наявний персонал, задіяний у розподілі природного газу (додаток 4);

4) копії актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, укладених здобувачем ліцензії з усіма суміжними суб`єктами ринку природного газу (крім споживачів);

5) заява та документи для встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу у встановленому порядку;

6) копія паспорта керівника здобувача ліцензії (або довіреної особи) із відміткою органу державної податкової служби про повідомлення про відмову через свої релігійні переконання від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (подається тільки фізичними особами-підприємцями, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби).

Таким чином, факт видання АТ «Харківгаз» ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, у тому числі на території Балаклійського району Харківської області, включаючи смт. Донець та с. Копанка, свідчить, що АТ «Харківгаз», як здобувач, надало усі необхідні документи, встановлені Ліцензійними умовами, зокрема, документи, що підтверджують перебування на законних підставах у власності чи користуванні здобувача ліцензії газорозподільних систем, відомість про матеріально-технічне оснащення, необхідне для провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

В інакшому випадку - якщо позивач надав би неповний перелік документів, НКРЕКП відмовила б АТ «Харківгаз» у видачі ліцензії.

Отже, виданням ліцензії позивачу НКРЕКП підтвердила місце провадження діяльності АТ «Харківгаз», зокрема на території усього Балаклійського (Ізюмського) району, розташування на цій території газорозподільної системи ліцензіата та відповідність Ліцензійним вимогам.

При цьому, правомірність видання АТ «Харківгаз» ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу відповідач не заперечує.

Відповідач та третя особа зазначають, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови є відсутність у позивача на законних підставах у власності чи користуванні газорозподільної системи на території смт. Донець та с. Копанка Ізюмського району Харківської області, однак, суд зауважує, що такі обставини якщо і виникли, то вже після отримання позивачем ліцензії.

Крім того, відповідач, на якого покладено тягар доказування, не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у позивача на законних підставах у власності чи користуванні газорозподільної системи на території смт. Донець та с. Копанка Ізюмського району Харківської області.

Відповідач посилається на лист АТ «Укргазвидобування» від 03 листопада 2020 року №52.1-04-4845, у якому повідомлено НКРЕКП про виникнення негативного небалансу з причин внесення оператором ГРМ АТ «Харківгаз» недостовірних даних про фізичні точки входу АТ «Укргазвидобування» та обсяги газу, зокрема обсяги газу, передані на потреби споживачів смт. Донець та с. Копанка, та про укладання ГПУ «Шебелинкагазвидобування» договору на експлуатацію газорозподільної системи та її об`єктів із АТ «Кіровоградгаз» і передачу мережі на баланс для розширення зони ліцензованої діяльності на населені пункти смт. Донець та с. Копанка. Вказаний лист також містить відомості про укладання в 2019 році договору на експлуатацію зазначених мереж ПЖКГ «Донецьке» з оператором ГРМ АТ «Харківгаз».

Однак, на переконання суду, цей лист не підтверджує будь-яких обставин, а є лише повідомленням АТ «Укргазвидобування» про певні ситуації.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу видавалась позивачу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Харківгаз», і, що НКРЕКП просто уточнила територію ліцензованої діяльності АТ «Харківгаз», оскільки такі дії Регулятора, як уточнення території ліцензованої діяльності, не передбачені жодним Законом або іншим нормативно-правовим актом.

Крім того, уточнення не мають наслідком зміну прав та обов`язків ліцензіата на здійснення діяльності, відповідно до раніше прийнятого рішення про видачу ліцензії.

Навіть якщо припустити, що АТ «Харківгаз» вже на момент видачі ліцензії не мало на території смт. Донець та с. Копанка Балаклійського (Ізюмського) району на законних підставах у власності чи користуванні газорозподільної системи, то воно б не надало разом із заявою про отримання ліцензії копії необхідних документів на підтвердження ліцензійних умов.

У свою чергу, відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (на підставі якого видалась ліцензія), невідповідність здобувача ліцензії ліцензійним умовам або виявлення недостовірності даних у підтвердних документах, поданих здобувачем ліцензії, є підставою для прийняття рішення про відмову у видачі ліцензії за результатом розгляду заяви про отримання ліцензії.

В оскаржуваній постанові відповідач посилається на Порядок ліцензування видів господарської діяльності, ліцензування яких здійснюється НКРЕКП, затверджений постановою НКРЕКП від 03 березня 2020 року №548 (далі по тексту - Порядок), який визначає процедуру видачі, переоформлення, зупинення та анулювання таких ліцензій.

Проте, у цьому Порядку також не визначено таких повноважень та дій НКРЕКП як уточнення (розширення або звуження) території ліцензованої діяльності.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач не звертався до НКРЕКП із заявою про зміну місця провадження діяльності або зміни території адміністративно-територіальних одиниць (область, район, місто, село тощо), де знаходиться газорозподільна система ліцензіата в частині смт. Донець та с. Копанка.

Згаданий Порядок передбачає, що у сфері ліцензування НКРЕКП може вчиняти виключно такі дії: видача, переоформлення, зупинення та анулювання ліцензій на провадження видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється НКРЕКП.

Беручи до уваги викладене, суд звертає увагу, що Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Порядок не дають відповідачу повноважень вносити зміни до рішень про видачу ліцензій шляхом зміни з власної ініціативи території ліцензованої діяльності суб`єктів господарювання.

Разом із цим, оскаржуваною постановою НКРЕКП вчинила дії, не передбачені Законом або Порядком, що суперечить вимогам частини другої статті 19 Конституції України та частини першої статті 5 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що НКРЕКП виключила з території ліцензованої діяльності АТ «Харківгаз» смт. Донець та с. Копанка Ізюмського району, чим фактично позбавила позивача можливості здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу на вказаній території.

При цьому матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що на момент прийняття оскаржуваної постанови існувало рішення про анулювання виданої ліцензії АТ «Харківгаз».

Вирішуючи цей спір, суд також зазначає, що ймовірна зміна даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, є підставою для вчинення НКРЕКП дій виключно у межах, встановлених Законом та Порядком, та не надає відповідачу права діяти на власний розсуд.

Доводи відповідача про те, що він неодноразово звертався до позивача щодо надання ним документів, передбачених Ліцензійними умовами щодо уточнення території ліцензованої діяльності, однак, позивач не надав документів, передбачених пунктом 1.5 Ліцензійних умов, суд не приймає до уваги, оскільки у межах спірних правовідносин суд досліджує не відповідність позивача ліцензійним умовам, а правомірність дій НКРЕКП щодо звуження території ліцензованої діяльності АТ «Харківгаз».

Крім того, у справі міститься лише копія одного листа відповідача від 10 грудня 2020 року №13297/21.2/7 з проханням надати інформацію щодо газопроводів та споруд на них, що знаходяться у власності чи користуванні АТ «Харківгаз» в межах території смт. Донець та с. Копанка Ізюмського (Балаклійського) району, на який позивач надав відповідь від 24 грудня 2020 року з реєстром газопроводів та споруд на них, що знаходяться в експлуатації АТ «Харківгаз».

Суд не погоджується із твердженнями відповідача та третьої особи про те, що у позивача на території смт. Донець та с. Копанка не перебуває у власності газорозподільна система, а також відсутні договори на експлуатацію, користування та господарське відання з АТ «Укргазвидобування» (власника газорозподільної системи), позивач фактично не являється оператором ГРМ на вказаній території, оскільки у справі відсутні докази, які б підтверджували, що АТ «Укргазвидобування» є єдиним власником газорозподільної системи на згаданій території.

Так, позивач звертає увагу на договори на експлуатацію складових газорозподільної системи від 11 червня 2019 року №06F610-7199-19, від 19 вересня 2019 року №06F610-13583-19, від 19 вересня 2019 року №06F610-13585-19, укладені між АТ «Харківгаз» та ПЖКГ «Донецьке», та договір на експлуатацію складових газорозподільної системи від 25 лютого 2021 року, укладений ВАТ «Кіровоградгаз» з ПЖКГ «Донецьке», копії яких містяться у справі та які свідчать, що АТ «Укргазвидобування» не є єдиним власником газорозподільної системи та її складових на спірній території, про що також було відомо НКРЕКП.

Позивач також наполягає на законності здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу на території смт. Донець та с. Копанка на підставі прийнятого Регулятором рішення про видачу ліцензії. Позивач звертає увагу, що здійснював діяльність з розподілу газу на вказаній території на постійній основі вже багато років поспіль, на підтвердження чого надав копії ліцензій за останні 10 років.

При цьому, надаючи відповідну ліцензію на здійснення діяльності з розподілу газу, НКРЕКП неодноразово перевірялися документи, що додавалися до заяви про видачу ліцензії.

Позивач акцентує увагу, що при поданні АТ «Харківгаз» заяви про отримання ліцензії, поряд з іншими документами, що визначені пунктом 1.5 Ліцензійних умов, надавалася відомість про місця та засоби провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, і додатком №2 до Ліцензійних умов встановлена форма цієї відомості, яка зобов`язує здобувачів ліцензії надавати інформацію щодо об`єктів газорозподільної системи (ГРМ), які на законних підставах перебувають у власності чи користуванні заявника, кількості підключених споживачів у розрізі адміністративно-територіальних одиниць (область, район, місто, смт, село).

Також позивач наполягає, що НКРЕКП не надало належного обґрунтування отриманої від позивача інформації щодо реєстру газопроводів та споруд на них, що знаходяться в експлуатації АТ «Харківгаз» в межах спірної території із зазначенням: найменування газопроводу, його довжини та типу володіння на підставі договорів на експлуатацію складових газорозподільної системи від 11 червня 2019 року №06F610-7199-19, від 19 вересня 2019 року №06F610-13583-19, від 19 вересня 2019 року №06F610-13585-19, укладених між АТ «Харківгаз» та ПЖКГ «Донецьке».

Суд враховує доводи позивача про те, що з даного реєстру та доданих актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін вбачається, що на території смт. Донець та с. Копанка АТ «Харківгаз» має в експлуатації підземні, надземні газопроводи, запірні арматури - які, з огляду на розділ ІІ Кодексу газорозподільних систем, входять до складу ГРМ.

Більш того, зважаючи на те, що Ліцензійними умовами до місць провадження діяльності враховується кількість підключених споживачів, та беручи до уваги сутність поняття газорозподільної системи, визначеного статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», поняття місця провадження господарської діяльності, визначеного Ліцензійними умовами, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач безпідставно не врахував кількість підключених споживачів, з якими АТ «Харківгаз» укладено договори на розподіл природного газу.

Згідно пояснень позивача, кількість підключених споживачів складає 4197 осіб, що не заперечується відповідачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова НКРЕКП від 20 січня 2021 року №56 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» прийнята не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законом, а тому є протиправною і підлягає скасуванню.

Доводи третьої особи про те, що вона на законних підставах експлуатує газорозподільну систему, розташовану в смт. Донець та с. Копанка не є предметом доказування у цьому спорі, оскільки суд в межах даної справи досліджує виключно законність дій Регулятора.

Безпідставними є також доводи про те, що оскаржувана постанова не порушує жодних прав та інтересів АТ «Харківгаз», оскільки постановою НКРЕКП від 20 січня 2021 року №56 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» фактичною позбавлено позивача права на здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу на території смт. Донець та с. Копанка Ізюмського (Балаклійського) району, що однозначно порушує права та інтереси АТ «Харківгаз» на здійснення ліцензованої діяльності.

Водночас суд відхиляє доводи позивача про неправомірне застосування відповідачем постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», у зв`язку із тим, що вказана постанова є чинною і відповідач не наділений повноваженнями оцінювати законність актів Верховної Ради України.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов АТ «Харківгаз» підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20 січня 2021 року №56 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП».

3. Стягнути на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1; ідентифікаційний код 03359500);

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19; ідентифікаційний код 39369133);

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» (25006, м. Кропивницький, вул. Арсенія Тарковського, 67; ідентифікаційний код 03365222).

Суддя В.А. Кузьменко