Справа № 160/11520/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості,-
13.07.2021 представник Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 проходила публічну службу в органах внутрішніх справ України з 2020 по 2021 рік. Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 19.08.2020 № 139 ос відповідача було зараховано курсантом першого курсу ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції».
15.09.2020 року на виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» між відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області укладений контракт про здобуття освіти у ДДУВС № 8923
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, згідно частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Суд в ухвалі від 19.07.2021 встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов в порядку ч. 1 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 15-ти днів з моменту отримання відповідачем ухвали суду від 19.07.2021 .
На адресу місця проживання відповідача засобами поштового зв`язку була направлена ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.07.2021 разом з копією позовної заяви та додатками до неї. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення виплату поштового переказу позивач особисто отримала зазначені документи 29.07.2021.
У строк, визначений положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, відзиву на адресу суду або клопотання про продовження строку на його подання до суду не надходило. Відтак, наявні підстави для розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
05.08.2021 представник ГУНП в Дніпропетровській області надав до суду письмові пояснення, у яких просив суд задовольнити позов, оскільки відповідач звільнений зі служби в поліції менш ніж через три роки після закінчення навчання у ДДУВС. А тому, враховуючи положення ст. 74 Закону України Про Національну поліцію, позивач має правові підстави для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням у ДДУВС.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходила публічну службу в органах внутрішніх справ України з 2020 по 2021 рік.
Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 19.08.2020 № 139 о/с відповідача було зараховано курсантом першого курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції».
15.09.2020 року на виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» між відповідачем, Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ та Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області укладений контракт про здобуття освіти у вищому навчальному закладі № 8923
У добровільному порядку вказану заборгованість відповідачем сплачено не було, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Згідно з вимогами п. 3.3.7 Контракту №8923 «Про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ», особа зобов`язується у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі ДДУВС витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до ч. 4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Отже відповідачем не виконано умови, визначені у п. 3.3.7. Контракту, що спричиняє настання наслідків у вигляді необхідності відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його навчанням та утриманням у навчальному закладі.
Листом проректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 16.06.2021 відповідача було повідомлено про необхідність відшкодуванням витрат, пов`язаних із утриманням в університеті під час навчання у ДДУВС.
Позивач зазначає, що у зв`язку з відмовою відповідача у добровільному порядку сплатити відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.
Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (далі - Порядок № 261).
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини 1 статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 74 Закону України Про Національну поліцію).
Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (п. 3, 4 Порядку № 261).
Як встановлено судом, відповідно до п 3.3.7 контракту № 8923 ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі ДДУВС витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України Про Національну поліцію в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач звільнений зі служби в поліції.
Будучи обізнаним під час підписання договору про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, інших доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням його у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, в межах заявлених позовних вимог, суду не надав.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки під час розгляду цієї справи, позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.
Керуючись ст. ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко