Справа № 160/14254/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
при секретарі судового засіданняБогащенко А.І.
позивача представника відповідача представника відповідача третьої особи Бритвича О.В. Кравченка М.В. Кривошеї А.О. Бритвич О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Саксаганський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та скасування наказів,
І. ПРОЦЕДУРА
1. 17.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до командира військової частини НОМЕР_1 , командувача військ Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 генерал-майора ОСОБА_2 , Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Саксаганський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, у якій просить:
- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2021 року №188 (по особовому складу) про призначення на вищу посаду у порядку просування на службі ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2021 року №188 (по особовому складу) про призначення на вищу посаду у порядку просування на службі ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара Дніпропетровського ОТЦК та СП від 05.08.2021 року №349 Про приймання-передачу справ та посади.
- поновити ОСОБА_1 на посаді військового комісара Саксаганського районного територіального центра комплектування та соціальної підтримки.
2. 17.08.2021 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просив:
- зупинити дію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2021 року №188 (по особовому складу) про призначення на вищу посаду у порядку просування на службі ОСОБА_1 ;
- зупинити дію наказу військового комісара Дніпропетровського ОТЦК та СП від 05.08.2021 року №349 Про приймання-передачу справ та посади.
3. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності останньої вимогам ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
5. 20.08.2021 року на виконання вимог ухвали суду від 18.08.2021 року про залишення позовної заяви без руху, ОСОБА_1 були усунуті недоліки позовної заяви.
7. 27.08.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив зупинити дію наказу військового комісара Дніпропетровського ОТЦК та СП від 05.08.2021 року №349 Про приймання передачу справ та посади на час розгляду справи по суті у судовому засіданні.
9. 21.09.2021 року Міністерством оборони України надано відзив на позовну заяву.
10. 21.09.2021 року Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки надано відзив на позовну заяву.
13. 29.09.2021 року ОСОБА_1 надано відповідь на відзив Міністерства оборони України.
14. 29.09.2021 року ОСОБА_1 надано відповідь на відзив Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА
19. З 24.12.2018 року ОСОБА_1 займав посаду військового комісару Саксаганського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Водночас, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №188 від 25.07.2021 року підполковника ОСОБА_1 було увільнено від займаної посади та призначено старшим офіцером відділу напрямків управління територіальної оборони управління. Таке призначення здійснено у порядку просування по службі.
20. На підставі наказу Військової частини НОМЕР_1 №188 від 25.07.2021 року військовим комісаром Дніпропетровського ОТЦК та СП прийнято наказ №349 від 05.08.2021 року Про приймання-передачу справ та посади, відповідно до якого було наказано підполковнику ОСОБА_1 здати справи та посаду військового комісара Саксаганського районного РТЦК та СП, а майору ОСОБА_3 тимчасово прийняти справи та посаду військового комісара Саксаганського районного РТЦК та СП.
21. На думку позивача спірними діями та наказами були безпідставно та грубо порушені його права, оскільки призначенню ОСОБА_1 на вищу посаду у порядку просування по службі за новою для нього спеціальністю не передувала відповідна підготовка (перепідготовка), його дружині військовослужбовцю разом з якою на їх утриманні перебуває неповнолітня дитина не було запропоновано переміщення в іншу місцевість, рапорт ОСОБА_3 стосовно його неможливості прийняття справ та посаду військового комісара був проігнорований. Більш того, ОСОБА_1 не давав згоди на таке переміщення, а навпаки у рапорті від 06.08.2021 року висловив відповідні заперечення, які не були враховані відповідачами.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА-2
22. Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки проти позову заперечив повністю, зазначивши, що під час прийняття рішення щодо просування позивача по службі було враховано те, що у 2019 році ОСОБА_1 отримав оперативно-тактичний рівень підготовки під час навчання у Національному університеті оборони України ім. Івана Черняховського та здобув кваліфікацію: ступінь вищої освіти магістр, спеціальність Забезпечення військ сил, професіонал у сфері оборони, офіцер оперативно-тактичного рівня.
23. Більш того, під час перебування ОСОБА_1 на посаді військового комісара, останній виконував функціональні обов`язки, які певною мірою є наближеними до обов`язків старшого офіцеру відділу напрямків управління територіальної оборони управління, що відповідно свідчить про наявність у позивача відповідної підготовки, освіти та досвіду.
24. При цьому, відсутність факту запропонування дружині позивача переміщення в іншу місцевість, у зв`язку з призначенням ОСОБА_1 на нове місце служби, в жодному разі не свідчить про протиправність дій Військової частини НОМЕР_1 , оскільки таке переміщення відповідно до п. 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року взагалі здійснюється без згоди військовослужбовця.
25. Щодо правомірності наказу військового комісара Дніпропетровського ОТЦК та СП від 05.08.2021 року №349 Про приймання-передачу справ та посади, то останній наразі є скасованим, а отже позовні вимоги в цій частині є взагалі безпідставними.
ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА-3
26. Міністерство оборони України проти позову заперечило повністю, підтримавши аналогічну правову позицію, що і у відзиві відповідача-2 та зазначило, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку Дніпропетровського ОТЦК та СП та Військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача допущено не було.
V. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА-1
VІ. ДОВОДИ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ-1
VІІ. ДОВОДИ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ-2
29. Саксаганський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки правову позицію з приводу заявленого спору не висловив, подав заяви про розгляд справи без участі уповноваженого представника Саксаганського РТЦК та СП.
VІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
30. 24.12.2018 року наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України №588 ОСОБА_1 було призначено військовим комісаром Саксаганського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
31. 25.07.2021 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №188 відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України підполковника ОСОБА_1 увільнено від займаної посади і призначено старшим офіцером відділу напрямків управління територіальної оборони управління Військової частини НОМЕР_1 у порядку просування по службі.
32. На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №188 від 25.07.2021 року військовим комісаром Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 05.08.2021 року було видано наказ №349 Про приймання передачу справ та посади, відповідно до якого підполковнику ОСОБА_1 було наказано здати справи та посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , а майору ОСОБА_3 тимчасово прийняти справи та посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 .
33. 06.08.2021 року до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 та СП звернувся майор ОСОБА_3 із письмовим рапортом, в якому повідомив про неможливість якісно та у повному обсязі виконувати обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим просив прийняти позитивне рішення щодо його рапорту.
34. Також, 06.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до військового комісару Дніпропетровського ОТЦК та СП із письмовим рапортом, в якому просив порушити питання перед командиром Військової частини НОМЕР_1 щодо правомірності наказу №188 від 25.07.2021 року саме в частині, що стосується позивача, оскільки такий наказ не відповідає вимогам Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року.
35. Жодного рішення з приводу письмового рапорту ОСОБА_1 від 06.08.2021 року прийнято не було.
36. Вважаючи накази Військової частини НОМЕР_1 №188 від 25.07.2021 року та Дніпропетровського ОТЦК та СП №349 від 05.08.2021 року протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
ІХ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
37. Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
38. Законом, що здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби є Закон України Про військовий обов`язок і військову службу.
39. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
40. Згідно із приписами ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
41. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
42 Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
43. Відповідно до положень ст. 6 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти.
44. Перелік посад, що підлягають заміщенню вищим офіцерським складом, затверджується Президентом України, а посад інших військовослужбовців - Міністерством оборони України.
45. Співвідношення чисельності офіцерського складу за військовими званнями та граничні строки перебування осіб офіцерського складу на посадах у Збройних Силах України та інших військових формуваннях встановлюються відповідно Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями.
46. Суд зазначає, що указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення №1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та врегулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
47. Відповідно до абз. 1 та 2 п. 12 Положення №1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
48. Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
49. Згідно із пп. 1 п. 81 Положення №1153/2008 призначення на посади здійснюється: військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) - Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі - номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.
50. Відповідно до пп. 1 п. 82 Положення №1153/2008 призначення військовослужбовців на посади здійснюється: на вищі посади - у порядку просування по службі.
51. Згідно з приписами п. 83 Положення №1153/2008 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.
52. Особи офіцерського складу, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, у порядку просування по службі можуть бути переміщені на вищу посаду, якщо вони вислужили встановлені Міністерством оборони України строки перебування на попередній посаді (пп. 87 Положення №1153/2008).
53. Пунктом 112 Положення №1153/2008 визначено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
54. Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
55. У разі коли переміщення військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом, на нове місце військової служби передбачає зміну місця проживання його сім`ї, а дружина (чоловік) військовослужбовця також проходить військову службу за контрактом, одночасно з прийняттям рішення про переміщення військовослужбовця на нове місце військової служби, крім випадків переміщення на підставі висновку атестування чи у порядку реалізації накладеного дисциплінарного стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також якщо може виникнути обставина, що порушує вимоги частини першої статті 27 Закону України "Про запобігання корупції", вирішується (за їх згодою) питання щодо переміщення у цю ж місцевість його (її) дружини (чоловіка) (п. 114 Положення №1153/2008).
56. Переміщення на нове місце військової служби не здійснюється також, якщо військовослужбовці, які перебувають у шлюбі, не можуть бути одночасно призначені на військові посади в межах одного населеного пункту (гарнізону) та в разі відмови одного з них від звільнення з військової служби.
Х. ОЦІНКА СУДУ
57. Щодо правомірності наказу Військової частини НОМЕР_1 №188 від 25.07.2021 року (по особовому складу) про призначення на вищу посаду у порядку просування на службі ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.
58. Як вже зазначалось вище незгода позивача з наказом ВЧ НОМЕР_1 №188 від 25.07.2021 року зумовлена тим, що призначенню ОСОБА_1 на вищу посаду у порядку просування по службі за новою для нього спеціальністю не передувала відповідна підготовка (перепідготовка), його дружині, - військовослужбовцю, разом з якою на їх утриманні перебуває неповнолітня дитина не було запропоновано переміщення в іншу місцевість та не отримано згоди ОСОБА_1 на здійснення такого переміщення.
59. Так, аналізуючи приписи п. 83 Положення №1153/2008, суд вважає за необхідне зазначити, що в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.
60. Відповідно до ст. 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року №3543-XII Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
61. Мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу (ст. 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року №3543-XII).
62. Із системного аналізу зазначених норм вбачається, що поняття особливий період є значно ширшим, ніж поняття період мобілізації людських ресурсів, а тому особливий період не закінчується у момент завершення мобілізації в Україні.
63. Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 Про часткову мобілізацію. Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено.
64. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі №264/6124/18.
65. Таким чином, оскільки наразі в Україні діє особливий період, сам факт призначення позивача на посаду, яка для нього є новою та обов`язки якої в певній мірі різняться з обов`язками, що він виконував на посаді військового комісара, не може бути підставою для скасування наказу №188 від 25.07.2021 року з огляду на приписи п. 83 Положення №1153/2008.
66. Крім того, зважаючи на норми п. 112 Положення №1153/2008 та враховуючи те, що ОСОБА_1 було призначено на посаду у порядку просування по службі, що в даному випадку передбачало переміщення позивача на нове місце військової служби, твердження останнього стосовно протиправності наказу №188 від 25.07.2021 року з підстав ненадання ним згоди на таке переміщення є безпідставними, оскільки в даному випадку таке переміщення не потребувало згоди військовослужбовця.
67. Поряд з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 15.07.2000 року.
68. Згідно довідки №95 від 05.08.2021 року, виданої Військовою частиною НОМЕР_3 , підполковник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_3 Центрального ОТО НГУ на посаді начальника фінансового відділення (головного бухгалтера).
69. Місце розташування Військової частини НОМЕР_4 і несення військової служби дружини позивача ОСОБА_1 є м. Кривий Ріг.
70. З урахуванням того, що позивач і його дружина проходять військову службу на підставі контракту, а просування по службі ОСОБА_1 за наказом відповідача-1 №188 від 25.07.2021 року передбачає переміщення на нове місце військової служби зі зміною місця проживання його сім`ї (з м. Кривий Ріг у м. Дніпро), у спірних відносинах підлягає застосування норми п. 114 Положення №1153/2008.
71. В судовому засіданні, представники відповідачів не надали суду жодних належних і допустимих доказів виконання приписів п. 114 Положення №1153/2008, зокрема, вирішення (за згодою дружини позивача - ОСОБА_1 ) питання щодо переміщення її разом із чоловіком (сім`єю) на нове місце несення військової служби у м. Дніпро.
72. Так само, представники відповідачів не представили і докази одночасного призначення ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на військові посади в межах одного населеного пункту (м. Дніпро).
73. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив про те, що ним було проведено бесіду з позивачем щодо його переміщення, водночас щодо сімейних обставин ОСОБА_1 мови не йшлося.
74. Відповідно до положень статей 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
75. Перебування в шлюбі із жінкою, яка є також військовослужбовцем за контрактом, на переконання суду, в силу вимог п. 114 Положення №1153/2008, є обставиною, яка впливає на виконання таким військовослужбовцем службових обов`язків.
76. Як висновок, на переконання суду, відповідач, приймаючи у відношенні до позивача оскаржуваний наказ №188 від 25.07.2021 року, не врахував всіх необхідних обставин, які мали значення для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 на вищу посаду у порядку просування по службі, визначених пунктом 114 Положення №1153/2008, що стало наслідком не дотримання чинних норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини.
77. Такі порушення вимог Положення №1153/2008 є достатніми і самостійними підставами для визнання оскаржуваного наказу відповідача-1 в частині переміщення позивача протиправним, а пункт 3 наказу №188 від 25.07.2021 року підлягає скасуванню.
78. Щодо позовної вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді військового комісара Саксаганського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, суд зазначає наступне.
79. Так, абз. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року №2011-XIІ передбачено, що у разі незаконного звільнення з військової служби або переміщення по службі військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом або перебуває на кадровій військовій службі, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді.
80. Судом встановлено, що наказом Саксаганського РТЦК та СП №182 від 20.09.2021 року (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_1 з 20.09.2021 року виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення.
81. При цьому, наказом Військової частини НОМЕР_1 №179 від 21.09.2021 року (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_1 призначеного наказом від 25.07.2021 року №188 на посаду старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 21.09.2021 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.
82. Отже з урахуванням викладеного та беручи до уваги те, ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення та враховуючи, що наказ №188 від 25.07.2021 року в частині, що стосується ОСОБА_1 скасовано, суд вбачає за необхідне, за для ефективного захисту прав позивача, поновити ОСОБА_1 на посаді військового комісара Саксаганського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
83. Приписами п. 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
84. Оскільки суд дійшов висновку поновити позивача на посаді військового комісара Саксаганського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тому рішення суду в цій частині підлягає негайному виконанню.
85. Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо прийняття наказу №188 від 25.07.2021 року (по особовому складу) про призначення на вищу посаду у порядку просування по службі ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
86. За правилами ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
87. У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
88. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до ст. 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.
89. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
90. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
91. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
92. Суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача-1 щодо прийняття наказу від 25.07.2021 року №188 поглинається та за своєю суттю є позовною вимогою про визнання протиправним та скасування наказу від 25.07.2021 року №188 в частині, що стосується ОСОБА_1 , задоволення якої призводить до відновлення порушених прав позивача.
93. Тому позовна вимога про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо прийняття наказу від 25.07.2021 року №188 (по особовому складу) про призначення на вищу посаду у порядку просування по службі ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
94. Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу військового комісара Дніпропетровського ОТЦК та СП №349 від 05.08.2021 року Про приймання-передачу справ та посади, слід зазначити наступне.
95. Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що 06.09.2021 року військовим комісаром Дніпропетровського ОТЦК та СП прийнято наказ №404 Про приймання передачу справ та посади, розпорядчою частиною якого було скасовано накази військового комісара Дніпропетровського ОТЦК та СП від 05.08.2021 року №349 Про прийом передачу справ та посади та від 16.08.2021 року №368 Про продовження прийому передачі посади.
96. Отже, беручи до уваги наведене, слід дійти висновку, що наразі спірний наказ відповідача-2 №349 від 05.08.2021 року Про приймання-передачу справ та посади є скасованим, що відповідно свідчить про те, що Дніпропетровський ОТЦК та СП самостійно виправив порушення, яке стало підставою для звернення позивача з вказаною позовною вимогою.
97. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодекс адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
98. За таких обставин у суду наявні підстави для закриття провадження у справі в частині оскарження наказу військового комісара Дніпропетровського ОТЦК та СП №349 від 05.08.2021 року Про приймання-передачу справ та посади.
ХІ. ВИСНОВКИ СУДУ
99. Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).
100. Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
101. Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
102. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
103. Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
104. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
ХІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
105. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір як учасник бойових дій, у зв`язку із чим розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 238, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України,
108. Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Військової частини НОМЕР_1 №188 від 25.07.2021 року (по особовому складу) в частині, що стосується ОСОБА_1 .
109. Поновити ОСОБА_1 на посаді військового комісара Саксаганського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
110. Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді військового комісара Саксаганського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
111. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №349 від 05.08.2021 року Про приймання-передачу справ та посади.
112. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
113. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
114. Повне рішення складене 27 жовтня 2021 року.

Суддя Р.З. Голобутовський