Справа № 373/1476/21
Суддя: Хасанова В. В.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/1476/21

РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді Хасанової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Домантович О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділу поліції № 1 Бориспільського РУП Могилевича Олега Миколайовича, Головного управління Національної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 424736 від 23.08.2021 протиправною, скасувати її, провадження у справі закрити. Також просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.08.2021 близько 10 год. 05 хв. на а/д Бориспіль-Дніпро автомобіль Тойота Авенсіс, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він керував, був зупинений працівником поліції. Причиною зупинки поліцейський вказав здійснення ним, ОСОБА_1 , обгону іншого транспортного засобу з порушенням Правил дорожнього руху, а саме шляхом перетинання горизонтальної лінії розмітки, яка поділяє транспортні потоки у протилежних напрямках. В наступному, поліцейським щодо нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, де окрім зазначеного порушення, вказано про недотримання ним вимог правил дорожнього руху щодо необхідності ввімкнення аварійної сигналізації після зупинки транспортного засобу, а також щодо наявності полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів. Вказує, що зазначена постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи, встановленої законом, а тому підлягає скасуванню. Крім того, позивач винним себе в порушенні жодного інкримінованого йому з пунктів Правил дорожнього руху України не визнає, вказує, що жодних доказів на підтвердження його вини у вказаному правопорушенні у справі не міститься. Щодо зазначення у постанові про відсутність полісу обов`язкового страхування, окремо зазначає, що у нього завжди в автомобілі наявний сертифікат до договору «Комплексний договір автострахування «Євроцивілка» з ТОВ «Страхова група» Оберіг», який є чинним до 15 грудня 2021 року. Водночас, скаржиться на те, що працівниками поліції було відмовлено у задоволенні його клопотання про залучення захисника під час розгляду на місці справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх заперечень стосовно позову представником відповідача ГУНП в Київській області надіслано до суду відзив, в якому зазначено, що постанова винесена у порядку, передбаченому законом, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачі - поліцейський СРПП відділу поліції № 1 Бориспільського РУП Могилевич О. М. та представник Головного управління Національної поліції, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАВ № 424736, 23 серпня 2021 року о 10 год. 05 хв. На 63 км автододроги Бориспіль-Дніпро, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Тойота Авенсіс, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій здійснив обгін іншого транспортного засобу, при цьому перетнув горизонтальну лінію розмітки 1.1., яка поділяє транспортні потоки у протилежних напрямках та після зупинки працівниками поліції не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив пп. 9.9 «б» та 1.1 ПДР та під час перевірки транспортного засобу по базі МТСБУ на вищевказаному транспортному засобі був відсутній поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.1. Розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України встановлено, що горизонтальна розмітка (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;

Згідно з п. 2.1. Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» водій механічного транспортного засобу, поміж іншим, повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Відповідно до п. 9.9 «б» Розділу 9 «Попереджувальні сигнали» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З обставин, викладених у постанові серії БАВ № 424736 вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у зв`язку із порушенням правил обгону, користування попереджувальними сигналами та за недотримання обов`язку мати при собі чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У позові позивач наголошував, що в постанові, винесеній щодо нього працівником поліції, викладені факти, які суперечать дійсності. Так, за твердженням позивача жодних з інкримінованих пунктів правил дорожнього руху він не порушував, своєю чергою, поліцейський при розгляді справи та винесені оскаржуваної постанови не встановив факт вчинення правопорушення та не навів докази на підтвердження обставин, викладених у постанові.

Так, враховуючи норми закону щодо покладення обов`язку правомірності свого рішення на суб`єкта владних повноважень, та вимоги п. 1.1. Розділу 34, п. 9.9 «б» Розділу 9 ПДР України, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення повинні міститися докази того, що мало місце порушення позивачем правил обгону та користування попереджувальними сигналами.

Лише за таких обставин можна вважати, що посадовою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення достовірно з`ясовано обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, та на законних підставах винесено постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Однак, відповідач зазначеного обов`язку не виконав, не надав він доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, склад якого передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП також і до суду.

З переглянутого судом відео, здійсненого на камеру мобільного телефону та долученого позивачем до позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 під час зупинки його транспортного засобу та складення щодо нього постанови, не погоджувався з порушенням ним правил дорожнього руху та висловлював працівникам поліції прохання щодо ознайомленням із доказами, що підтверджували б його винуватість в адміністративному правопорушенні.

Водночас, суд зазначає, що порушення вимоги ПДР України, якою встановлено обов`язкову наявність страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що, поміж іншим, інкримінувалось ОСОБА_1 , взагалі не охоплюються диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Також, як вбачається, відповідачами не надано суду доказів і на спростовування доводів позивача з приводу того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено право позивача на захист та не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, при винесенні оскаржуваного рішення, відповідачами не зібрано достатніх доказів, які б переконали суд у тому, що дійсно мала місце подія і склад правопорушення, за обставин, викладених у постанові.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність і законність постанови по справі про адміністративне правопорушення, а тому її слід скасувати.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено 454 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Київській області.

Керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 251, ст. 289, ч. 1 ст. 293 КУпАП, ст. ст. 9, 72, 73, 74, 77, 229, 242, 243 -246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ № 424736 від 23.08.2021 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань зГоловного управління Національної поліції в Київській області на користьОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 );

Головне управління національної поліції в Київській області (вул. Володимирська, 115, м. Київ, 01601; код ЄДРПОУ 4010866).

Суддя В. В. Хасанова