Справа № 757/27664/21-а
Суддя: Вовк С. В.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування відділу інспекції Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) Максакова Сергія Михайловича та Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до головного інспектора з паркування відділу інспекції Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) Максакова Сергія Михайловича та Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.04.2021 о 9 год. 30 хв. - 9 год. 40 хв. позивач прибув до будинку, що розташований в м. Києві, бульварі Лесі Українки 24 де й припаркував автомобіль. Автомобіль був припаркований на тротуарі з фасадної частини будинку на АДРЕСА_1 більш за годину до вказаного у постанові 1КІ № часу фіксації правопорушення (11 год. 16 хв.).

Паркування на тротуарі з фасадної частини будинку на бульварі Лесі Українки, 24 в м. Києві жодним знаком не було заборонено як на момент паркування, так і до цього часу, що підтверджується знімком відповідної частини бульвару.

На момент паркування жодних дорожніх робіт на відстані до 10 м від автомобіля не здійснювалося. Відповідний дорожній знак на цій відстані встановлений не був. Будь-яка особа чи дорожній робітник про проведення таких робіт після 9 год. 40 хв. у момент паркування чи безпосередньо після нього мене не попередили.

Після чого позивач попрямував до своєї квартири. Приблизно об 11-й год. позивач почув брязкіт на вулиці та вийшов на балкон аби з`ясувати що відбувається та побачив, що евакуатор намагається завантажити його автомобіль. Позивач, вийшов до місця розташування автомобіля, та звернувся за роз`ясненнями до чоловіка, який керував евакуатором.

Чоловік, що керував евакуатором усно представився інспектором з паркування, проте жодного документу не надав. Інспектор повідомив Позивача, що останнім нібито порушено пункт 15.9 є) Правил дорожнього руху. Про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектор не попередив, копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не вручив, на зауваження про те, що у даному випадку має місце не зупинка, а стоянка транспортного засобу, а також про те, що автомобіль позивача не заважає проведенню робіт з встановлення металевих стовпчиків на тротуарі вздовж бордюрного каменю, не відреагував.

Оскільки до моменту складання постанови 1КІ № (11 год. 16 хв.) автомобіль Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 знаходився на тротуарі перед фасадом будинку 24 по бульвару Лесі Українки в м. Києві значно більше 5 хв., то дану ситуацію не можна кваліфікувати як зупинку транспортного засобу.

Стосовно «позначеного місця виконання дорожніх робіт» слід зазначити, що у даному випадку знак «Дорожні роботи», передбачений п. 1.37 ПДР, не був встановлений стаціонарно, а був закріплений на рамі вантажного причепу до легкових авто чи малогабаритних вантажівок, що буксирувався вантажним автомобілем та пересувався вздовж бульвару Лесі Українки у м. Києві по крайній правій смузі руху у напрямку від вул. Новогоспітальної до метро «Печерська» у м. Києві.

Отже, якщо припарковані транспортні засоби й потрапляли у зону дії знаку 1.37, то не внаслідок умисних чи необережних дій їх власників, а внаслідок поступового переміщення вантажівки, на причепі до якої був закріплений цей знак.

Позивач вважає, що постанова складена з порушенням вимог чинного законодавства, тому вона є незаконною, отже підлягає скасуванню.

Представник відповідача Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав відзив на позов, в якому зазначив, що зі змісту матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за позивачем, зупинено ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють. Враховуючи те, що матеріали фотофіксації містять інформацію про обставини події та підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення - розміщення транспортного із порушеннями зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, вони мають розглядатися судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що всупереч вимогам ст. 283 КУпАП постанова не містить об`єктивних відомостей про місце розташування автомобіля Toyota Corolla державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 29.04.2021 10:28:45 (перший за часом фотознімок з відзиву) та відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото. У постанові зазначена лише модель цього засобу («Термінал Parkllp») та не наведені індивідуалізуючі ознаки (серійний номер), відомості про повірку та сертифікаційні відомості щодо цього засобу. При цьому слід зазначити, що зі змісту відповідного припису ст. 283 КУпАП мова йде про відомості саме щодо конкретного технічного засобу, оскільки відсутність таких відомостей у випадку необхідності не дозволяє перевірити правильність роботи такого технічного засобу та об`єктивність зафіксованих за його допомогою даних.

З висловлювань відповідача не зрозуміло, що йде мова, зупинку ТЗ ближче 10 м позначеного місця виконання дорожніх робіт або зупинку в зоні їх виконання, адже, згідно розділу 33 ПДР, знак 1.37 може бути встановлено на відстані 10-15 м до місця виконання короткотермінових дорожніх робіт на проїзній частині в населеному пункті.

Тобто, цей знак не повинен встановлюватися в зоні виконання дорожніх робіт, а має встановлюватися на відстані на відстані 10-15 м до їх виконання. З цих висловлювань також не зрозуміло які конкретно технологічні транспортні засоби маються на увазі, чи працювали на той час ці засоби та у чому полягали перешкоди цим транспортним засобам. Крім того, з цих висловлювань не зрозуміло яке саме «порушення» має на увазі Відповідач та у чому саме воно на думку Відповідача полягало - у зупинці, стоянці чи проїзді пішохідного переходу.

Представник позивача також зазначає, що час створення кожного фотознімка суттєво відрізняється від часу начебто вчинення адміністративного порушення, вказаного у постанові серії 1КІ № , у якій зазначено час - «11 год. 16 хв.». У зв`язку з цим виникають сумніви у правильності відліку часу на застосованому інспектором приладі фіксації та, відповідно, придатності даного приладу для об`єктивної фіксації обстановки.

Кожен фотознімок у правому верхньому куті містить розташовані у 4 рядки позначення, відповідно, дати та часу, найменування вулиці без зазначення номеру будинку, позначення «Altitude» (висота над рівнем моря) та позначення «Speed» (швидкість). Зображення будь-яких засобів вимірювання (рулетка та ін.) на фотознімках відсутнє. Розташовані у правій нижній частині дані GPS на всіх фотознімках різні.

При цьому слід зазначити, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 липня 2019 року по справі №216/5226/16-а, належним доказом правопорушення є проведення відповідного заміру відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення.

Стосовно згадування відповідачем у відзиві статті 152-1 КУпАП слід зазначити, що постановою серії 1КІ No не зафіксовано порушення позивачем вимог цієї статті КУпАП. Стаття 152-1 передбачає відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів та порушення правил обладнання майданчиків для платного паркування транспортних засобів. Згідно п. 4 Правил паркування транспортних засобів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342, паркування - розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування. Майданчики для паркування в зоні стоянки автомобіля Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_1 станом на 29.04.2021 не облаштовані.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 квітня 2021 року головний інспектор з паркування відділу інспекції з паркування Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максаков С. М. прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 1КІ № , якою застосовано адміністративне стягнення до ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 680, 00 грн.

Згідно з вказаною постановою, транспортний засіб TOYOTA COROLLA, номерний знак НОМЕР_1 , 29 квітня 2021 року об 11-16 год на бул. Лесі Українки, 16-А в м. Києві транспортний засіб зупинено ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють, чим порушено пункт 15.9, є) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксації правопорушення: Термінал ParkUP.

Позивач, не погоджуючись з даною постановою, звернувся до суду.

Так, у пункті 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч.3 статті 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 15.9 є) Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють.

Суб`єктом правопорушення в цій статті в разі вчинення передбачених частинами першою-третьою цієї статті правопорушень, зокрема у виді порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Відповідно до частини 1 статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно п. 1.10 ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо), а стоянка згідно цього ж пункту ПДР - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

З долучених до матеріалів справи фотографій вбачається, що знак «Дорожні роботи», передбачений п. 1.37 ПДР, не був встановлений стаціонарно, буксирувався разом з вантажним автомобілем та пересувався вздовж бульвару Лесі Українки у м. Києві по крайній правій смузі руху у напрямку від вул. Новогоспітальної до метро «Печерська» у м. Києві.

Таким чином слушними є доводи позивача про те, що якщо припарковані транспортні засоби й потрапляли у зону дії знаку 1.37, то не внаслідок умисних чи необережних дій їх власників, а внаслідок поступового переміщення вантажівки, разом з якою пересувався знак.

Аналіз зображень на 5-ти чорно-білих роздруківках фотознімків свідчить про таке.

Відомості, наявні у нижній лівій частині кожного фотознімка вказують на те, що вони зроблені 29.04.2021 р. у такій часовій ПОСЛІДОВНОСТІ:

- 10:28:45;

- 10:28:51;

- 10:28:55;

- 10:29:05;

- 10:29:07.

До матеріалів справи позивачем долучено докази його права власності на квартиру у будинку АДРЕСА_1 , що в сукупності із іншими обставинами справи свідчить про послідовність його тверджень про те, що на момент паркування жодних дорожніх робіт на відстані до 10 м від автомобіля не здійснювалося. Відповідний дорожній знак на цій відстані встановлений не був. Будь-яка особа чи дорожній робітник про проведення таких робіт після 9 год. 40 хв. у момент паркування чи безпосередньо після нього мене не попередили.

Суд враховує, що до моменту складання постанови 1КІ № (11 год. 16 хв.) автомобіль Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 знаходився на тротуарі перед фасадом будинку 24 по бульвару Лесі Українки в м. Києві значно більше 5 хв., а відтак дану ситуацію не можна кваліфікувати як зупинку транспортного засобу.

Згідно із ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Термінал ParkUP зазначений у постанові 1КІ № як технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію «правопорушення» дозволяє фіксацію GPS-координат (широта і довгота) розташування виробу лише з точністю 10 (десять) метрів (https://usit.net.ua/terminal.php).

Кожен фотознімок у правому верхньому куті містить розташовані у 4 рядки позначення, відповідно, дати та часу, найменування вулиці без зазначення номеру будинку, позначення «Altitude» (висота над рівнем моря) та позначення «Speed» (швидкість). Зображення будь-яких засобів вимірювання (рулетка та ін.) на фотознімках відсутнє. Розташовані у правій нижній частині дані GPS на всіх фотознімках різні.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 липня 2019 року по справі №216/5226/16-а, належним доказом правопорушення є проведення відповідного заміру відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, чого матеріали справи не містять.

Разом із тим, відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи сторона відповідача всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України не підтвердила правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а відтак позов підлягає частковому задоволенню.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні заявленої ним вимоги щодо визнання дій відповідача протиправними з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, ч.3 ст. 286 КАС України визначено виключний перелік способів захисту порушеного права особи, які можуть бути застосовані судом та серед яких відсутній такий спосіб як визнання протиправними дій.

Отже, застосування вищевказаних способів захисту у вигляді скасування спірної постанови є достатнім для відновлення порушеного права та законного інтересу позивача.

З огляду на це, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову в частині вимог про визнання дій протиправними відсутні, а отже задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку, оскільки не охоплюються приписами ч.3 ст. 286 КАС України.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5 - 11, 19, 73-77, 79, 90, ст. ст. 241- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до головного інспектора з паркування відділу інспекції Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) Максакова Сергія Михайловича (адреса: АДРЕСА_3) та Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) (адреса: 01054, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6; ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову серія 1КІ № від 29.04.2021 у справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) з накладенням адміністративного стягнення в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень відносно ОСОБА_1 - скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Вовк