Справа № 280/6815/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 жовтня 2021 року Справа № 280/6815/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, та за 2021 рік - у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

-зобов`язати Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 8306, 00 ( вісім тисяч триста шість гривень 00 коп.), та за 2021 рік - у розмірі 8 992,00грн. (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні 00 коп.). а разом - 17 298,00 грн.

У позовній заяві зазначено наступне. Позивач має статус учасника бойових дій. Позивач вважає, що йому відповідачем була виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2020 та 2021 роки у меншому розмірі, ніж повинна була бути виплачена. Позивач підтримав позовну заяву.

26.08.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що відповідно до статті 13 Закону №3551-XII разова грошова допомога до 5 травня виплачується щорічно у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Враховуючи викладене, позивачу виплачено разову грошову допомогу у 2 202020 році і розмірі 3160, 00 грн .а у 2021 році у розмірі 3391,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 08.04.2021 №325 (далі Постанова №325). Звертає увагу, що Управління є бюджетною установою і вправі здійснювати бюджетні платежі тільки за наявності відповідного бюджетного призначення. Враховуючи, що визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня лежить поза межами повноважень відповідача, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді від 10.08.2021 позовну заяву залишено без руху.

18.08.2021 позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 26.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни 3 групи відповідно до посвідчення та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, згідно з посвідчень серії серії НОМЕР_1 від 09.07.2019 та серії УБД від 09.12.2015 (а.с.9-10).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) просив здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач листом від 22.07.2021 № 01-12/2072 повідомив, що виплата щорічну грошову допомогу до 5 травня у 2020 та м 2021 році здійснюється у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 325 від 08.04.2021. Зазначено, що виплату позивачу такої допомоги у 2020 році здійснено у розмірі 3160, 00 грн., а в 2021 році у розмірі 3391,00 грн.

Не погоджуючись із розміром виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2021 році, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є Закон №3551-XII. Цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни встановлені статтею 13 вказаного Закону №3551-XII.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону №3551-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XIV) щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Як визначено статтею 17 цього Закону, фінансування витрат, пов`язаних з введенням його в дію, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI (набрав чинності 01.01.2008) частину 5 статті 13 Закону №3551-XII викладено у новій редакції, за змістом якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

У подальшому рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 у справі №1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Поряд із цим, правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня були з 01.01.2015 також врегульовані пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України.

Так, Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 №79-VІІІ (набрав чинності 01.01.2015) розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати зокрема розмір разової грошової допомоги до 5 травня.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України у цьому рішенні зазначив, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. Встановлення пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з 27.02.2020 норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII, не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. У даному випадку застосуванню підлягають положення статті 13 Закону №3551-XII в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XIV, частиною 5 якої встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Вищенаведене відповідає правовому висновку, викладеному у рішенні Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 29.09.2020, прийнятому у зразковій справі №440/2722/20 (провадження №Пз/9901/14/20) та залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021.

Таким чином, посилання відповідача на те, що стаття 13 Закону №3551-XII на теперішній час є чинною у редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI, є безпідставними та такими, що не відповідають чинному нормативно-правовому регулюванню.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачем безпідставно не виплачено позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2020- 2021 роки як учаснику бойових дій відповідно до приписів ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України№10-рп/2008 від 22.05.2008).

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році установлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Суд погоджується з позицією позивача, що відповідач не доплатив позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій та особі з інвалідністю 3 групи у сумі 8306,00 грн. (1638,00 грн. х 7 = 11466,00 грн. (сім мінімальних пенсій за віком); 11466,00 грн. 3160,00 грн. (фактично виплачена позивачу сума разова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій) = 8306,00 грн.).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-IX встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня - 1769 гривень.

Отже, відповідно до положень частини 5 статті 13 Закону №3551-XII розмір разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи становить 12383,00 грн. (1769,00 грн. х 7). Сума недоотриманих позивачем коштів становить 8992,00 грн.

Аналогічне застосування норм права здійснено Великою Палатою Верховного Суду при розгляді зразкової справи №440/2722/20 (Пз/9901/14/20) у постанові від 13.01.2021.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

Підсумовуючи вищевикладене, відповідачем протиправно не виплачено позивачу щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2020-2021 роки, в розмірі, передбаченому статті 13 Закону №3551.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Представником позивача у позові заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 900 грн. 00 коп.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Зазначений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу суд вважає таким, що є співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі семі мінімальних пенсій за віком, та за 2021 рік - у розмірі семі мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 доплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 8306,00 ( вісім тисяч триста шість гривень 00 коп.), та за 2021 рік - у розмірі 8 992,00 грн. (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні 00 коп.), а разом - 17 298,00 грн.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області (71601, Запорізька область, Василівський район, м. Василівка, б-р Центральний, 6 Д; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 900 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова