Справа № 640/7917/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року м. Київ № 640/7917/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі у тексті - позивач) із позовною заявою до Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області (далі у тексті - відповідач), у якій просить суд:

- скасувати рішення від 28 лютого 2019 року № 528-37-VII Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0, 09500 га, яка розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- зобов`язати Гнідинську сільську раду Бориспільського району Київської області на черговій (позачерговій) сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 12 лютого 2019 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,09500 га, яка розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- стягнути з Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він 12 лютого 2019 року надіслав на адресу Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель тат споруд (присадибна ділянка) орієнтирним розміром 0, 0950 га, яка розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. Проте, за результатами розгляду клопотання отримав відмову, оформлену рішенням Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 28 лютого 2019 року № 528-37-VII. Відмова мотивована тим, що земельна ділянка, на відведення якої він претендує, знаходиться у власності іншого громадянина.

Однак, із відповіді Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 12 квітня 2019 року, отриманої на адвокатський запит представника ОСОБА_2 , стало відомо, що бажана земельна ділянка знаходиться у власності ТОВ «КОРС-ОІЛ». Зазначене, на думку позивача, свідчить про прийняття рішення від 28 лютого 2019 року № 528-37-VII при не повному з`ясуванні обставин та без підтверджуючих документів.

Вважає таку відмову протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом та просить його задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 640/7917/19, вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачам подати до суду у 15-деннний строк з дня вручення даної ухвали відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі у тексті - КАС України), або заяву про визнання позову.

Скориставшись своїм правом на подання відзиву, відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому стверджує про його безпідставність та висловив прохання відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Відзив обґрунтовано тим, що рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою земельної ділянки, на яку він претендує, прийняте на підставі копії Державного акта по право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 584243, виданого за договором купівлі-продажу земельних ділянок від 22 липня 2008 року № 1535, та заяви власника від 16 травня 2012 року № 1322, зареєстрованих в Книзі записів Державних актів на право власності на землю № 00181 від 09 липня 2012 року, на земельну ділянку площею 8,9469 га кадастровий номер :04:006:1430, що належить на праві власності ТОВ «КОРС ОІЛ».

Крім того, у відзиві відповідач зауважує, що під час створення сучасного земельного кадастру, який запрацював у новому форматі з 01 січня 2013 року, було допущено ряд помилок, які потребують складного і тривалого процесу виправлення. Ймовірно, в результаті саме такої помилки ділянка, що належить ТОВ «КОРС ОІЛ» не відображається на публічній кадастровій карті.

Також відповідач заперечував проти стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань.

Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 12 лютого 2019 року надіслав на адресу Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0, 0950 га, яка розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. До клопотання долучено графічний матеріал з позначенням бажаної земельної ділянки.

Рішенням Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 28 лютого 2019 року № 528-37-VII ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність, оскільки вказана у графічному матеріалі земельна ділянка, на виділення якої він претендує, знаходиться у користуванні іншого громадянина.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Татунцем В. В. 04 квітня 2019 року направлено адвокатський запит № 04/04-2019 з проханням надати належним чином завірену копію (рішення, державний акт або інший документ), яким було надано третій особі у користування земельну ділянку, яка повністю або частково співпадає з бажаною ділянкою за зверненням ОСОБА_1 .

Листом Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 12 квітня 2019 року вих. № 2-18/297 адвоката Татунця В. В. повідомлено про те, що бажана ОСОБА_1 земельна ділянка знаходиться у власності ТОВ «КОРС - ОІЛ». Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється, затверджений рішенням від 26 грудня 2012 року № 295-21-VI. Також відмовлено у наданні запитуваних документів, з огляду на те, що сільська рада не має повноважень щодо виготовлення Державних актів чи інших документів на право власності та користування земельними ділянками, та не реєструє Державні акти на право власності на земельні ділянки, не веде реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомого майна і не видає документів, які підтверджують ці права.

Незгода ОСОБА_1 із рішенням Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 28 лютого 2019 року № 528-37-VII, обумовила його звернення до адміністративного суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону. Статтею 3 Земельного кодексу України (далі у тексті - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій». Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Так, згідно з частиною шостою статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

При цьому частиною сьомою статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з вимогами частини другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, із клопотання позивача вбачається, що бажана для отримання ним у власність земельна ділянка орієнтовною площею 0,0950 га знаходиться на території Гнідинської сільської ради Київської області.

Позивачем разом з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0950 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території Гнідинської сільської ради Київської області подано усі необхідні документи, передбачені нормами ЗК України, зокрема графічні матеріали, а саме - викопіювання з індексно-кадастрової карти.

Своєю чергою, частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до пункту 1.3 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Держземагентства України від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року № 391/17686, межа земельної ділянки це сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки.

Бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами зазначається заявником на фрагментах планово - картографічних матеріалів, які надають можливість правильно визначити місце розташування земельної ділянки, на яку претендує особа, яка звернулась з клопотанням з метою безоплатного отримання земельної ділянки у власність. Тобто, графічні матеріали, які додаються до клопотання, повинні бути такими, обсяг даних яких дозволяє чітко ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки відносно інших землевласників та землекористувачів, а бажана земельна ділянка має бути максимально конкретизованою, що б давало можливість відповідачу насамперед встановити зазначене місце розташування, перевірити відповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів та, у передбачених земельним законодавством випадках, надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо чітко визначеної земельної ділянки.

З наданих графічних матеріалів вбачається, що місце розташування запитуваної позивачем земельної ділянки знаходиться у кадастровій зоні: :04:006:1430, орієнтовна площа бажаної земельної ділянки - 0,095 га, що дозволяє ідентифікувати її розташування на місцевості

Відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:1430, орієнтовною площею 0,095 га з метою передачі її у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), відповідач у якості обґрунтування відмови зазначив перебування вказаної земельної ділянки у користуванні іншого громадянина.

При цьому, суду надана копія Державного акта на право власності серії ЯМ № 584243, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельних ділянок від 22 липня 2008 року № 1535 та заяви власника № 1322 від 16 травня 2012 року, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право власності на землю за № 00181 від 09 липня 2012 року, наявного у матеріалах справи, з якого вбачається, що земельна ділянка площею 8, 9469 га з тим же кадастровим номером, а саме: :04:006:1430, розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, належить на праві власності ТОВ «КОРС ОІЛ».

Єдина інформаційна база, яка містить відомості про права на нерухоме майно та їх обтяження (Державний реєстр речових прав на нерухоме майно) було введено в дію 2013 року. До 2013 року реєстрація права власності на майно проводилася в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який зараз є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі у тексті - Державний реєстр прав).

Відповідно частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Право власності на землю, зареєстроване до 1 січня 2013 року, залишається дійсними.

Таким чином, в матеріалах справи наявні достатні докази, які б підтверджували існування оформленого права власності третіх осіб на обрану позивачем для відведення земельну ділянку.

На час звернення позивача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 12 лютого 2019 року, зазначена ним, як бажана земельна ділянка із кадастровим номером: :04:006:1430 перебувала у власності іншої особи та, відповідно, не могла бути надана позивачеві, відтак суд відхиляє доводи позивача про те, що є незрозумілим у кого перебуває у власності бажана земельна ділянка позивача, та чи взагалі вона передавалася у власність.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд констатує, що відповідач вірно ідентифікував та ототожнив бажану позивачем земельну ділянку з тою, що вже перебувала у власності іншої особи, проте у тексті рішення від 28 лютого 2019 року № 528-37-VII помилково використав формулювання «знаходиться у користуванні іншого громадянин» замість «належить на праві власності іншій особі», що, в цілому, суті рішення не зачіпає, оскільки бажана позивачем земельна ділянка не є вільною від обтяження.

Водночас, суд зауважує, що позивач не позбавлений права звернення до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою із додаванням графічного матеріалу, за якою останній може ідентифікувати бажану земельну ділянку, як вільну.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області на черговій (позачерговій) сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 12 лютого 2019 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд зауважує, що вона, як похідна від першої, не підлягає задоволенню, оскільки за умови встановлення факту перебування бажаної позивачем земельної ділянки у власності третьої особи, повторний розгляд раніше розглянутого клопотання та прийняття за результатами його розгляду відповідного рішення, позбавлені змісту.

Суд зазначає, за нормами Кодексу адміністративного судочинства відновленню підлягає лише порушене право, водночас під час розгляду даної справи встановлено відсутність порушеного права позивача, яке підлягало б відновленню.

Більш того, суд повторно наголошує, що позивач не позбавлений права на звернення до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою із зазначенням бажаної земельної ділянки та графічними матеріалами, які нададуть можливість ідентифікувати земельну ділянку, яка є вільною від обтяжень.

Відтак, оскаржуване рішення прийняте відповідачем без порушення вимог Земельного кодексу України та відповідає критеріям, наведеним у частині 2 статті 2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 КАС України, суд зазначає про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 5 19, 77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області (вул. Нова, 1, с. Гнідин, Бориспільський р-н, Київська обл., 08340, ) про скасування рішення від 28 лютого 2019 року № 528-37-VII та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя В.І. Келеберда