Справа № 360/5031/21
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі

29 жовтня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/5031/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у письмовому провадженні питання про залишення позовної заяви без руху у справі за позовом адвоката Жердєва Сергія Миколайовича в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Жердєва Сергія Миколайовича (далі представник позивача) в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі відповідач), в якому представник позивача з урахуванням уточненої позовної заяви від 30 вересня 2021 року б/н (арк. спр. 27-30) просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2018 року № Ф-398-25У на загальну суму 29823,18 грн.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 05 жовтня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 38-40).

25 жовтня 2021 року від відповідача через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідним реєстраційним № 36224/2021 надійшла заява від 22 жовтня 2021 року № 8901/5/12-32-20-00-26 про залишення позовної заяви без розгляду (арк. спр. 44-47).

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначив, що, на думку відповідача, позивач звернувся до суду щодо оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2018 року № Ф-398-25У з пропущенням строків, установлених чинним законодавством для такого звернення. Відповідач зазначає, що вимога від 19 листопада 2018 року № Ф-398-25У направлена контролюючим органом засобами поштового зв`язку на адресу позивача 03 грудня 2018 року. Вимога від 19 листопада 2018 року № Ф-398-25У вважається отриманою позивачем 05 січня 2019 в силу приписів статті 42 Податкового кодексу України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, на думку відповідача, звернувшись до Луганського окружного адміністративного суду 15 вересня 2021 року з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2018 року № Ф-398-25У, позивачем пропущено строки, встановлені законодавством для звернення до суду.

Розглянувши заяву про залишення позовної заяви без розгляду, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини третьої 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), за положеннями пункту 2 частини першої статті 1 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон № 2464-VI), це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті другої Закону № 2464-VI).

Положеннями частини другої статті 2 Закону № 2464-VI встановлено, що виключно цим Законом визначаються зокрема принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями статті 1 Закону № 2464-VI є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 Закону № 2464-VI.

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Закон № 2464-VI.

В силу приписів пункту 4 частини першої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Згідно з абзацами четвертим, п`ятим частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абзацу десятого частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже, зазначеними положеннями визначено порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

Платник єдиного внеску має право оскаржити рішення податкового органу в адміністративному і/або судовому порядку. При цьому оскарження такого рішення в адміністративному порядку, не позбавляє його права на судове оскарження з дотриманням 10-денного строку звернення, встановленого абзацом десятим частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI.

Судом установлено, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2018 року № Ф-398-24У контролюючим органом 03 грудня 2018 року направлено на податкову адресу ОСОБА_1 , зазначену в реєстраційних даних інформаційної системи контролюючого органу, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, 05 січня 2019 року на адресу контролюючого органу було повернуто поштове відправлення за закінченням встановленого строку зберігання (арк. спр. 69, 70-71).

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Абзацом другим пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин у справі та відповідно до положень пунктів 42.2, 42.5 статті 42 Податкового кодексу України, спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2018 року № Ф-398-24У вважається належним чином врученою 05 січня 2021 року.

Однак, позовну заяву представником позивача подано до суду лише 15 вересня 2021 року.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2018 року № Ф-398-24У з порушенням десятиденного строку.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позовної заяви заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 171, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Жердєва Сергія Миколайовича в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) залишити без руху.

Запропонувати адвокату Жердєву Сергію Миколайовичу протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем у строк, встановлений судом, позовна заява згідно з частиною п`ятнадцятою статті 171 КАС України буде залишена судом без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяТ.І. Чернявська