Справа № 640/8099/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року м. Київ № 640/8099/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ,

вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16)

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту також - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві від 26 жовтня 2018 року №30 в частині відмови у підтвердженні пільгового стажу роботи за період роботи з 22 серпня 1992 року по 15 квітня 2002 року на посаді обрубника чавуноливарного цеху КП «Київтрактородеталь», а також в частині зарахування періоду роботи з 02 вересня 1991 року по 21 серпня 1992 року на КП «Київтрактородеталь» до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за нормами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2);

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, оформленого листом від 07 грудня 2018 року №128323/03 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити позивачу та провести відповідні виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року, починаючи з 13 вересня 2018 року (дати виникнення права на призначення пенсії), зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 роботу на посадах: ливарника чавуноливарного цеху №6 з 12 березня 1990 року по 22 квітня 1991 року; обрубника чавуноливарного цеху №6 з 02 вересня 1991 року по 21 серпня 1992 року; обрубника чавуноливарного цеху №6 з 22 серпня 1992 року по 15 квітня 2002 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення відповідача щодо не зарахування періодів стажу до стажу, що надає право на пільгове призначення пенсії є протиправними, адже наказами №265 від 03 грудня 1996 року та №14 від січня 2001 року підтверджується факт проведення на КП «Київтрактородеталь» атестації робочих місць у строки, визначені законодавством, а посади, які обіймав позивач на даному підприємстві віднесені до робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких надає право а пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

При цьому, позивач повідомив, що його стаж по Списку №1 в сукупності складає понад 10 років, що надає йому право на пільгове призначення пенсії по Списку №1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача повідомив, що позивачу відмовлено обґрунтовано у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю у нього достатнього стажу. Так, позивачу відмовлено у підтвердженні права на зарахування періодів роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема, у якості обрубника чавуноливарного цеху №6 з 22 серпня 1992 року по 15 квітня 2002 року у зв`язку з: відсутністю документів про занятість на обробці лиття наждаком та вручну або на обробці литва та зварних виробів абразивними кругами і пневматичним інструментом; не підтвердженням результатами атестацій права на пільгове пенсійне забезпечення обрубникам, зайнятим на обробці литва та зварних виробів абразивними кругами і пневматичним інструментом (накази від 03 грудня 1996 року №265 та від 23 січня 2001 року №14); перебуванням у відпустках без збереження заробітної плати у періоди: 30 червня 1995 року на 1 день; з 28 серпня 1995 року по 28 вересня 1995 року на 1 місяць; з 13 листопада 1995 року на 1 місяць; з 15 серпня 1997 року по 15 вересня 1997 року, з 15 вересня по 15 жовтня 1997 року, з 02 серпня 1999 року на 1 місяць, з 01 вересня 1999 року по 17 вересня 1999 року, з 20 березня 2000 року на 1 місяць, з 22 травня 2000 року на 1 місяць, з 05 вересня 2001 року на 2 тижні, з 24 січня 2001 року на 2 тижні, з 03 грудня 2001 року по 17 грудня 2001 року.

З огляду на викладене вище справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 23 серпня 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою при призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

За результатами розгляду вказаного звернення Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві листом від 07 грудня 2020 року №128323/03 повідомило позивачу про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що не виконані умови статті 114 даного Закону.

Також листом від 01 листопада 2018 року №103314/03 ОСОБА_1 відповідач зазначив, що рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №30 від 26 жовтня 2018 року позивачу підтверджено право на зарахування періодів роботи в якості:

- ливарника чавуноливарного цеху №6 з 12 березня 1990 року по 22 квітня 1991 року на КП «Київтрактородеталь» до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 за норами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- обрубника чавуноливарного цеху №6 з 02 вересня 1991 року по 21 серпня 1992 року до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за нормами пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, вказаним рішенням ОСОБА_1 відмовлено в підтвердженні права на зарахування періодів роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1, 2 за нормами пунктів 1, 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в якості:

- учня ливарника у чавуноливарному цеху №6 з листопада 1989 року по 11 березня 1990 року, перекваліфіканта на посаду нагрівальника металу по установці «Ротоліт» у чавуноливарному цеху №6 з 23 квітня 1991 року по 13 червня 1991 року, нагрівальника металу з 14 червня 1991 року по 01 вересня 1991 року, оскільки перелічені посади не передбачені списками;

- обрубника чавуноливарного цеху №6 з 22 серпня 1992 року по 15 квітня 2002 року у зв`язку з відсутністю документів про занятість на обробці лиття наждаком та вручну або на обробці литва та зварних виробів абразивними кругами і пневматичним інструментом; не підтвердженням результатами атестацій права на пільгове пенсійне забезпечення обрубникам, зайнятим на обробці литва та зварних виробів абразивними кругами і пневматичним інструментом (накази від 03 грудня 1996 року №265 та від 23 січня 2001 року №14); перебуванням у відпустках без збереження заробітної плати у періоди: 30 червня 1995 року на 1 день; з 28 серпня 1995 року по 28 вересня 1995 року на 1 місяць; з 13 листопада 1995 року на 1 місяць; з 15 серпня 1997 року по 15 вересня 1997 року, з 15 вересня по 15 жовтня 1997 року, з 02 серпня 1999 року на 1 місяць, з 01 вересня 1999 року по 17 вересня 1999 року, з 20 березня 2000 року на 1 місяць, з 22 травня 2000 року на 1 місяць, з 05 вересня 2001 року на 2 тижні, з 24 січня 2001 року на 2 тижні, з 03 грудня 2001 року по 17 грудня 2001 року.

Незгода позивача із рішенням щодо відмови у підтвердженні права на зарахування періодів роботи до стажу та як наслідок, призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Згідно положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII, в редакції станом на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 7 Закону №1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульований також статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії).

Так, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що для призначення пенсії на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», необхідним є настання наступних умов: стаж роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, що дають право на пільгову пенсію.

Факт наявності у позивача станом на дату звернення до пенсійного органу страхового стажу 32 роки 4 місяці 17 днів підтверджується відповідачем.

Спірним в межах даного спору є можливість зарахування періоду роботи позивача з 22 серпня 1992 року по 15 квітня 2002 року на посаді обрубника чавуноливарного цеху №6.

Так, відповідно до відомостей трудової книжки (записи №12-№14) ОСОБА_1 з 02 вересня 1991 року переведений обрубником 3 розряду чавуноливарного цеху №6 КП «Київтрактородеталь» та 15 квітня 2002 року звільнений з даної посади за власним бажанням.

Матеріалами справи підтверджується, що вказане підприємство КП «Київтрактородеталь» ліквідоване за рішенням суду, що унеможливлює отримання позивачем уточнюючих довідок для підтвердження відповідного пільгового стажу.

Згідно архівної довідки Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17 серпня 2018 року №108-12999 ОСОБА_1 з 02 вересня 1991 року переведений постійно обрубником 3 розряду чавуноливарного цеху №6 з відрядною оплатою праці на підставі наказу від 24 вересня 1991 року №490 та з 15 квітня 2002 року позивач звільнений за власним бажанням відповідно до наказу від 18 квітня 2002 року №130.

У архівній довідці Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 14 серпня 2018 року №108-12793 наведено інформацію про дні відпустки позивача у період з 30 червня 1995 року по 17 грудня 2001 року та повідомлено, що за час роботи ОСОБА_1 в КП «Київтрактородеталь» на посадах зі шкідливими умовами праці (ливарником відцентрового лиття, нагрівальником металу, обрубником) відомостей про його переведення на іншу роботу або роботу з неповним робочим днем в архівних документах не виявлено. При цьому, відомості зазначені в довідці так, як вони викладені в первинних архівних документах.

Також, згідно довідки Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 14 серпня 2018 року №108-12782 надано копії документів, зокрема, наказу від 03 грудня 1996 року №265 «Про затвердження переліку робочих місць професій та посад, підтверджуючих право на призначення пільгової пенсії»; наказу від 23 січня 2001 року №14 «Про результати атестації робочих місць»; карти умов праці робочого місця обрубувача ливарного цеху №6; карти умов праці робочого місця ливарника, зайнятого на машинах відцентрового лиття ливарного цеху №6; особової картки (типова форма №Т-2).

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 (далі - Списки), наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 р. № 383 (надалі по тексту також - Порядок №383), зареєстрованим в Міністерстві юстиції 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно наявного в матеріалах справи наказу Київського колективного підприємства «Київтрактородеталь» від 03 грудня 1996 року №265 затверджено перелік №1 робочих місць КП «Київтрактородеталь» професій та посад, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах і які відповідають Списку №1.

Так, у Переліку №1 міститься посада обрубника чавуноливарного цеху №6, зайнятого на обробці лиття наждаком або вручну (код 15379, розділ ХІ парагр.І).

Оскаржуване рішення відповідача мотивоване, зокрема, відсутністю документів про зайнятість позивача на обробці лиття наждаком та вручну або на обробці литва та зварних виробів абразивними кругами і пневматичним інструментом.

Водночас, картою умов праці обрубувача ливарного цеху №6 підтверджується факт виконання роботи зі шкідливими умовами праці; на робочому місці обрубувача зареєстровано 2 фактори 3 ступеню, 4 фактори 2 ступеню та 1 фактор 1 ступеню, про що в карті робочого місця зазначено, що робоче місце слід віднести до категорії робіт з особливо шкідливими та важкими умовами праці, тобто до списку №1 п. 1.

Шкідливі умови праці обрубувача ливарного цеху №6 підтверджуються також протоколами досліджень вібрацій, досліджень важкості та напруженості праці, досліджень повітря робочої зони, досліджень метеорологічних факторів, досліджень шумового навантаження та інфразвуку.

Суд враховує, що у період роботи позивача на посаді обрубника ливарного цеху чинними були: Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Ради Міністрів №1173 від 22.08.1956; список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, згідно яких посада обрубника зайнятого на обробці лиття наждаком або вручну відноситься до Списку №1.

Згідно пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 №637 (надалі по тексту - Порядок №637), передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з копією трудової книжки позивачу, у ній вчинено наявні записи щодо перебування позивача на посаді обрубника ливарного цеху, без деталізації щодо зайнятості на обробці лиття наждаком та вручну.

Водночас, з огляду на припинення роботодавця позивача у судовому порядку позивач позбавлений можливості надати органу пенсійного фонду уточнюючу довідку.

При цьому, архівними довідками, наданими позивачем підтверджується характер та важкість виконуваної позивачем роботи та картою умов праці вказано про віднесення робочого місця позивача до категорії робіт з особливо шкідливими та важкими умовами праці, тобто до списку №1 п. 1.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів існування поділу посад на КП «Київтрактородеталь» на обрубника, обрубника, зайнятого на обробці лиття наждаком та/або обрубника, зайнятого на обробці лиття вручну.

При цьому, зазначення у трудовій книжці роботодавцем назви посади як обрубника не може нівелювати виду та характеру шкідливих умов праці позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що твердження відповідача щодо неможливості зарахування періоду роботи позивача на посаді обрубника до пільгового стажу є безпідставними та протиправними.

Стосовно не проведення роботодавцем атестації робочих місць як однієї із підстав відмови у зарахуванні стажу позивача до пільгового, суд враховує наступне.

Так, відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Наявними матеріалами справи, а зокрема копією наказу Київського колективного підприємства «Київтрактородеталь» від 3 січня 2001 року №14 «Про результати атестації робочих місць» підтверджено професію обрубувача в переліку №1 робочих місць професій та посад, які дають право на надання пенсії на пільгових умовах. Також, наказом КП «Київтрактородеталь» від 27 січня 2006 року №16 підтверджено, що згідно наказу №49 від 01 березня 2005 року на підприємстві проведена атестація робочих місць за умовами праці та посада обрубувача є такою, що дає право на надання пенсії на пільгових умовах згідно Списку №1.

Суд звертає увагу, що згідно запису №12, здійсненого у трудовій книжці позивача, останній переведений на посаду обрубника з 02 вересня 1991 року. Вказане підтверджується також відомостями архівної довідки Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17 серпня 2018 року №108-12999.

В той же час, відповідачем лише період роботи позивача на посаді обрубника з 02 вересня 1991 року по 22 серпня 1992 року зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, однак за Списком №2.

Відповідачем не наведено підстав віднесення вказаної посади до Списку №2. Водночас, наявні матеріали справи, зокрема картки умов праці підтверджують виконання позивачем роботи зі шкідливими умовами праці, що підлягає віднесенню до посад, визначених Списком №1.

Крім того, в частині доводів стосовно перебування позивача у відпустках, суд зазначає, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати можуть бути зараховані до пільгового стажу, про що зазначено у листі Міністерства соціальної політики України від 08 лютого 2016 року №713/039/161-16. Водночас, управлінням не з`ясовано, чи пов`язані зазначені дні з виробничою необхідністю.

У даному листі також вказано, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Так, відповідно до архівної довідки Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 14 серпня 2018 року №108-12793 ОСОБА_1 перебував у відпустках без збереження заробітної плати у періоди: 30 червня 1995 року на 1 день; з 28 серпня 1995 року по 28 вересня 1995 року на 1 місяць; з 13 листопада 1995 року на 1 місяць; з 15 серпня 1997 року по 15 вересня 1997 року, з 15 вересня по 15 жовтня 1997 року, з 02 серпня 1999 року на 1 місяць, з 01 вересня 1999 року по 17 вересня 1999 року, з 20 березня 2000 року на 1 місяць, з 22 травня 2000 року на 1 місяць, з 05 вересня 2001 року на 2 тижні, з 24 січня 2001 року на 2 тижні, з 03 грудня 2001 року по 17 грудня 2001 року.

При цьому, позивачем не надано доказів, що такі періоди відпусток без збереження заробітної плати були пов`язані з виробничою необхідністю.

За таких обставин, судом не вбачається законодавчо передбачених підстав для зарахування періодів перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати до пільгового стажу, оскільки однією із умов такого зарахування є виконання робіт в умовах, передбачених відповідним Списком, протягом повного робочого дня.

Суд звертає увагу, що позивачем заявлено вимогу щодо зобов`язання відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах з дати його звернення, а саме з 13 вересня 2018 року.

В той же час, на думку суду, передумовою для призначення пенсії є необхідність зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача на посаді обрубника чавуноливарного цеху та у разі наявності 10 років такого стажу та дотримання решти умов на призначення такої пенсії.

З урахуванням того, що саме орган пенсійного фонду здійснює обрахунок страхового та пільгового стажу, суд зважаючи на вищенаведене в сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що дії відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні періоду роботи на посаді обрубника чавуноливарного цеху №6 є протиправними.

Враховуючи вищевикладене та застосовуючи механізм належного захисту прав позивача та їх відновлення, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи ОСОБА_1 на посаді обрубника чавуноливарного цеху №6 в період з 02 вересня 1991 року по 15 квітня 2002 року за виключенням періодів його перебування у відпустці без збереження заробітної плати.

В решті позовних вимог суд приходить до висновку про їх передчасність та, як наслідок, відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, позивачем надано суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні періоду роботи на посаді обрубника чавуноливарного цеху №6 за Списком №1, в той час, як відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві від 26 жовтня 2018 року №30 в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні пільгового стажу роботи за період роботи з 22 серпня 1992 року по 15 квітня 2002 року на посаді обрубника чавуноливарного цеху КП «Київтрактородеталь», а також в частині зарахування періоду роботи з 02 вересня 1991 року по 21 серпня 1992 року на КП «Київтрактородеталь» до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за нормами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві підтвердити та зарахувати пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за період роботи з 22 серпня 1992 року по 15 квітня 2002 року на посаді обрубника чавуноливарного цеху КП «Київтрактородеталь» до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 за нормами пункту 1 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за виключенням періодів його перебування у відпустці без збереження заробітної плати (30 червня 1995 року на 1 день; з 28 серпня 1995 року по 28 вересня 1995 року на 1 місяць; з 13 листопада 1995 року на 1 місяць; з 15 серпня 1997 року по 15 вересня 1997 року, з 15 вересня по 15 жовтня 1997 року, з 02 серпня 1999 року на 1 місяць, з 01 вересня 1999 року по 17 вересня 1999 року, з 20 березня 2000 року на 1 місяць, з 22 травня 2000 року на 1 місяць, з 05 вересня 2001 року на 2 тижні, з 24 січня 2001 року на 2 тижні, з 03 грудня 2001 року по 17 грудня 2001 року).

В іншій частині адміністративного позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04070, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук