Справа № 160/2088/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 160/2088/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року в адміністративній справі №160/2088/21 (головуючий суддя першої інстанції Ільков В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 11.02.2021 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову йому у здійсненні перерахунку розміру пенсійних виплат №22123-22289/С-02/8-0400/20 від 11.11.2020 року, оформлене листом;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити йому перерахунок розміру пенсійних виплат, виходячи з розміру 55 відсотків від його грошового забезпечення, починаючи з дня призначення пенсії (з 01.11.2018 року) та виплачувати пенсію виходячи з розміру 55 відсотків від його грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити йому різницю між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсійних виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Наказом ГУНП в Дніпропетровській області №277 о/с від 08 жовтня 2018 року відповідно до п.2 ч.1 (через хворобу) ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» його звільнено зі служби в Національній поліції України. Цим же наказом визначено стаж служби для призначення пенсії: в календарному обчислені: 18 років 10 місяців 08 днів; в пільговому обчислені: не має; загальнотрудовий стаж: 28 років 05 місяців 15 днів. Згідно протоколу за пенсійною справою (НПУ) йому призначена пенсія за вислугу років у розмірі 53% грошового забезпечення, виходячиіз загального трудового стажу - 28 років, та календарної вислуги-18 років. В подальшому рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 року по справі №160/9438/18, (яке було частково залишено в силі Третім апеляційним адміністративним судом в постанові від 01.08.2019 року) до вислуги років позивача зараховано періоди: навчання у ВКЗ - 01.10.25, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції - 00.01.28. Відтак, вислуга років становить 20.09.04. Проте, на заяву позивача перерахувати розмір пенсії виходячи з 55% грошового забезпечення, пенсійний орган відмовив в такому перерахунку.29.10.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку його пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження. У суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 01.12.1999 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ. З 07.11.2015 року прийнятий на службу до Національної поліції України.

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області №277 о/с від 08.10.2018 року відповідно до п.2 ч.1 (через хворобу) ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України (а.с.9).

Цим же наказом визначено стаж служби позивача для призначення пенсії:

в календарному обчислені: 18 років 10 місяців 08 днів;

в пільговому обчислені: не має;

загальнотрудовий стаж: 28 років 05 місяців 15 днів.

Протоколом за пенсійною справою (НПУ) від 01.11.2018 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років на підставі п. «б» ч.1 ст.12 Закону №2262 у розмірі 53% грошового забезпечення, виходячи із загального трудового стажу 28 років, та календарної вислуги 18 років (а.с.12).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 року у справі №160/9438/18 зобов`язано ГУНП в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років: у пільговому обчисленні - час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції, а також час навчання у вищому навчальному закладі - з розрахунку 1 рік навчання за 6 місяців служби (а.с. 92-95).

29.10.2020 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку його пенсії з розміру 55% грошового утримання з врахуванням періоду проходження служби в підрозділі боротьби з організованою злочинністю, зарахованого до вислуги років з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби та з урахуванням за кожний рік вислуги понад 20 років -3% відповідних сумм грошового забезпечення, починаючи з дня призначення пенсії (а.с.23-24).

Пенсійний орган листом від 11.11.2020 року відмовив ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку, посилаючись на те, що за даними подання ГУНП в Дніпропетровській області про призначення ОСОБА_1 пенсії від 22.10.2018 року №735, вислуга років позивача у календарному обчищенні складає 18 років 10 місяців 08 днів, тому останній не має права на призначення пенсії за вислугу років, в розмірах визначених пунктом «а» статті 13 Закону №2262.

Позивач, вважаючи, що має право на призначення пенсії у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення як особа, яка звільнена за станом здоров`я відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», та не погодившись з відмовою пенсійного органу, оскаржив таку відмову до суду.

Переглядаючи справу в порядку апеляційного провадження, колегія суддів зазначає про таке.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

За приписами частини 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Документами, що підтверджують стаж служби в поліції, вислугу років для призначення пенсії, є наказ про звільнення працівника зі служби в поліції та подання органу поліції до пенсійного органу про призначення пенсії звільненому працівнику.

Відповідно до п.10 Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого Наказом МВС України 23.11.2016 року №1235 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2016 року за № 1668/29798, у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати.

Як зазначалось вище, наказом ГУНП в Дніпропетровській області №277 о/с від 08.10.2018 року відповідно до п.2 ч.1 (через хворобу) ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України (а.с.9).

Цим же наказом визначено стаж служби позивача для призначення пенсії:

в календарному обчислені: 18 років 10 місяців 08 днів;

в пільговому обчислені: не має;

загальнотрудовий стаж: 28 років 05 місяців 15 днів.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Головним управлінням Національної поліції у Дніпропетровській області підготовлено подання про призначення пенсії позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до п. «б» ч.1 ст.12 Закону №2262 у розмірі 53% грошового забезпечення, виходячи із загального трудового стажу 28 років, та календарної вислуги 18 років (а.с.12).

Відповідно до п. «б» ст.12 Закону №2262 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Розмір пенсії у 53% грошового забезпечення визначений пенсійним органом ОСОБА_1 на підставі п. «б» ст.13 Закону №2262, згідно якого особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

Позивачем рішення пенсійного органу щодо призначення йому пенсії на підставі п. «б» ст.12 Закону №2262 не оскаржується.

Спірним питанням в даній справі є те, що позивач вважає невірним визначення пенсійним органом розміру пенсії за вислугу років, який на думку позивача повинен бути встановленим на підставі п. «а» ст.13 Закону №2262.

Такі вимоги позивач обгрунтовує тим, що він звільнений у відставку за станом здоров`я, а також те, що на думку позивача вислуга років у календарному обчислені складає не 18 років 10 місяців 08 днів (як зазначено в наказі про звільнення та поданні органу поліції до ПФУ), а 20.09.04 з урахуванням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 року у справі №160/9438/18.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Так, пунктом «а» статті 13 Закону №2262 визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що пенсія за вислугу років в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення призначається особам, які звільнені за станом здоров`я та пенсія їм призначена на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262.

Колегія суддів знов нагадує, що як зазначалось вище, ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до п.«б» ч.1 ст.12 Закону №2262 та рішення пенсійного органу щодо призначення йому пенсії на підставі п. «б» ст.12 Закону №2262 не оскаржує.

Крім того, позивач, обгрунтовуючи вимоги свого позову та апеляційної скарги, посилається на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 року у справі №160/9438/18, зазначаючи, що вказаним рішенням до вислуги років йому зараховано періоди навчання у ВКЗ-01.10.25, час проходження служби, протягом якого особа брала участь у антитерористичній операції 00.01.28.

Таким чином, позивач, обраховуючи сам свою вислугу років, вважає, що така становить 20.09.04.

Проте, таке посилання колегія суддів вважає безпідставним з огляду на те, що вказаною постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 року у справі №160/9438/18, як зазначалось вище, зобов`язано ГУНП в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років: у пільговому обчисленні - час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції, а також час навчання у вищому навчальному закладі - з розрахунку 1 рік навчання за 6 місяців служби (а.с. 92-95).

Будь-яких зобов`язань щодо управління ПФУ в Дніпропетровській області вказаним рішенням не приймалось.

Суд зазначає, що питання підготовки необхідних для призначення пенсії документів, в тому числі обчислення вислуги років належить до виключної компетенції уповноважених структурних підрозділів міністерств і відомств, та документи про призначення пенсії за вислугу років подаються через їх уповноважені структурні підрозділи.

Позивачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів обрахування Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області вислуги років ОСОБА_1 з урахуванням рішення суду у справі №160/9438/18 та направлення відповідного подання до пенсійного органу.

В матеріалах справи такі докази також відсутні.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що за даними подання ГУНП в Дніпропетровській області про призначення ОСОБА_1 пенсії від 22.10.2018 року №735, вислуга років позивача у календарному обчищенні складає 18 років 10 місяців 08 днів, тому останній не має права на призначення пенсії за вислугу років, в розмірах визначених пунктом «а» статті 13 Закону №2262.

Іншого подання ГУНП в Дніпропетровській області (з урахуванням рішення суду) про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років не приймалось.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовної заяви.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року в адміністративній справі №160/2088/21 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року в адміністративній справі №160/2088/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак