Справа № 160/14106/20
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 160/14106/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у справі № 160/14106/20 (суддя І інстанції Рищенко А.Ю.)

за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

30 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 56 185,41 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року позов задоволений повністю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначив, що відповідач умисно виготовляв та видавав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями із запізненням і відповідно строки дії ліцензії ставив неправильно. Також зазначив, що податкова вимога надіслана відповідачем невідомій особі на невідому адресу. Крім того, вважав, що позивачем пропущений тримісячний строк звернення до суду, який встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає свої дії правомірними, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Позивач має податковий борг на загальну суму 56 185,41 грн, а саме:

- по адміністративним штрафам у сумі 54 000,00 грн;

- по орендній платі з фізичних осіб у сумі 2 115,00 грн;

- по податку на доходи з фізичних осіб у сумі 70,41 грн.

Податковий борг з орендної плати за землю виник у зв`язку із самостійно задекларованими позивачем зобов`язаннями, що підтверджується податковою декларацією з плати за землю за 2016 рік. (а.с. 21-22)

Штрафні санкції в розмірі 54 тисячі гривень до позивача застосовані рішенням від 12.02.2019 № 000047/04-6-40-05/ за порушення статей 11-1, 15, 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, кон`ячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами». (а.с. 16)

З урахуванням вимог ст. 56, 57 ПК України, у зв`язку з несплатою ФОП ОСОБА_1 у встановлені терміни суми грошових зобов`язань, останні набули статусу податкового боргу.

Відповідно до вимог ст. 59 ПК України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, ГУ ДПС у Дніпропетровській області в автоматичному режимі сформовано та направлено на адресу боржника податкову вимогу форми Ф від 02.04.2019 № 22246-57/83, яка отримана особисто ОСОБА_1 18.04.2019, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією поштового повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с. 10)

Зазначені рішення про застосування фінансових санкцій і податкова вимога в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалися.

У зв`язку з наявністю у відповідача несплаченого податкового боргу позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що розмір податкового боргу позивачем доведений, а строк звернення до суду не порушений.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як зазначено вище, 2 квітня 2019 року позивачем сформовано податкову вимогу форми Ф № 22246-57/83 про необхідність сплати відповідачем податкового боргу в розмірі 56 801 грн, яку надіслано на адресу: АДРЕСА_1 . До контролюючого органу повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення 18 квітня 2019 року відповідачу, що підтверджується його особистим підписом. (а.с. 10)

Зазначене спростовує доводи апелянта про направлення податкової вимоги невідомій особі за невідомою адресою. При цьому, зазначення позивачем у позові про направлення такої вимоги ОСОБА_2 , на що посилається апелянт, безумовно є опискою. Надані документи підтверджують, що податкова вимога про сплату боргу надіслана саме відповідачу і отримана ним особисто.

Доводи апелянта про незаконність застосування до нього фінансових санкцій також є безпідставними, оскільки ним не надано суду доказів, що зазначене рішення ним оскаржувалось та було скасовано в адміністративному чи судовому порядку.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пп. 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п.п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи.

Отже, позивачем дотримані приписи законодавства щодо підстав і порядку звернення до суду з позовом про стягнення з платника податків податкового боргу.

Стосовно строків звернення до суду апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду.

Спеціальним строком звернення до суду з позовом у спорах цієї категорії справ є строк, визначений ст. 102 ПК України.

Положеннями п. 95.1-95.3 ст. 95 і пункту 102.4 статті 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом, проте норми пункту 102.4 статті 102 ПК України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095-денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 1340/5767/18.

Отже, строк звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу складає 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що згідно з п. 287.4 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податковий борг з орендної плати у позивача виник у зв`язку з несплатою ним самостійно задекларованих зобов`язань за 2016 рік і згідно з відомостями індивідуальної картки платника податків остаточно сформувався 31 січня 2017 року після несплати орендної плати за грудень 2016 року з граничним терміном 30 січня 2017 року (а.с. 19).

У зв`язку з викладеними обставинами строк звернення до суду стосовно цього боргу закінчився 31 січня 2020 року, тоді як позивач з цим позовом звернувся до суду лише 30 жовтня 2020 року.

Отже, позивачем пропущений строк звернення до суду стосовно стягнення з відповідача податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 2115 гривень.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що у спірних відносинах не підлягають застосуванню норми п. 52-2 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, відповідно до яких на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу, оскільки такий строк сплинув ще 31 січня 2020 року, тобто до започаткування наведеної норми, у зв`язку з чим його перебіг не може бути зупинений.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до положень частини третьої статті 123 КАС України в редакції, яка є чинною станом на час перегляду справи апеляційним судом, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

З огляду на порушення судом першої інстанції зазначених вище норм процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга в частині стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 2115 гривень підлягає задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про залишення позову без розгляду в цій частині.

В іншій частині рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін.

Оскільки справа згідно з п. 7 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, то постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у справі № 160/14106/20 скасувати в частині задоволення позову про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 2115 (дві тисячі сто п`ятнадцять) гривень і в цій частині позов залишити без розгляду.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко