Справа № 420/12073/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовського районного центру зайнятості м. Одеси про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Суворовського районного центру зайнятості м. Одеси про визнання протиправною відмову відповідача у виплаті їй допомоги по безробіттю через районний центр зайнятості без посередництва банківських установ та зобов`язання відповідача виплатити позивачу допомогу по безробіттю через районний центр зайнятості без посередництва банківських установ.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває на обліку у Суворовському районному центрі зайнятості м. Одеси як особа, зареєстрована в установленому порядку як безробітна.

Водночас, позивачка зазначає, що вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням організувати виплату належного їй грошового забезпечення (допомоги по безробіттю) в районному центрі зайнятості за місцем проживання, без посередництва банківської установи.

Проте у відповідь, на зазначене вище прохання (остання заява від 31.05.2021 року) відповідачем у листі-відповіді №1496/01-29-21/06 від 04.06.2021 року зазначено, що існує єдиний порядок, яким передбачено, що допомога по безробіттю виплачується через банківські установи в установленому порядку.

Вважаючи вищенаведену відповідь Суворовського районного центру зайнятості м. Одеси, як протиправну відмову у виплаті ОСОБА_1 допомоги по безробіттю через районний центр зайнятості без посередництва банківських установ, позивач звернулась до адміністративного суду з даним позовом.

08.10.2021 року відповідачем надано відзив, згідно якого останні вимоги позивача не визнаються та в обґрунтування вказаного зазначено, що ОСОБА_1 було призначено допомогу по безробіттю відповідно до норм чинного законодавство, в якому чітко зазначено, що відповідно пункту 2 Розділу VI «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності» затвердженого Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06.04.2020 № 624 допомога по безробіттю нараховується регіональним та базовим центрами зайнятості та виплачується через банківські установи в установленому порядку. Для реалізації вищезазначеного Порядку, Центром зайнятості відповідно до вимог пункту 4 «Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1231, Міністерством фінансів України було опубліковано перелік уповноважених банків на підставі яких було укладено Договір від 03.01.2020 № 1 між Центром зайнятості та АТ КБ «Приватбанк» на виплату допомоги по безробіттю, одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності, допомоги на поховання, оплату проїзду в період професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації та Договір від 15.01.2021 № 01/01/2021 між Центром зайнятості та АТ «Державний ощадний банк України» на виплату допомоги по безробіттю, одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності, допомоги на поховання, оплату проїзду в період професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації.

Відповідно з наведеним вище порядком до позивача кар`єрним радником Центру зайнятості неодноразово, а саме: 06.07.2020, 26.05.2021, 17.06.2021, 30.06.2021, 13.07.2021 було поінформовано про необхідність відкриття особистого банківського рахунку, але по теперішній час ОСОБА_1 не виконала умови нарахування належного їй матеріального забезпечення на випадок безробіття, які позивачу підлягають до виплати, тим самим, позбавивши себе права на отримання допомоги по безробіттю.

Ухвалою суду від 08.09.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши адміністративний позов, відзив відповідача та інші документи по справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

10.06.2020 року наказом відповідача від 10.06.2020 року №НТ200610 ОСОБА_1 зокрема надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю відповідно до ч. 1,3,4 ст.22, ч.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується витягом із наказів про прийняття рішення по позивачу.

У травні 2021 року, позивач звернулась до Суворовського районного центру зайнятості м. Одеси із заявою, згідно якої зазначила, що вона як застрахована особа в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування має право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття, але не може його реалізувати через те, що діючим Порядком виплати допомоги по безробіттю, затвердженим наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06.04.2020 року №624, встановлено неприйнятну для неї умову, а саме виплата такої допомоги через банківські установи (пункт 2 Розділу VI). Також позивачкою зазначено, що така умова не підлягає застосуванню, оскільки є антиконституційною та протизаконною. З підстав наведеного позивач просила відповідача організувати виплату належного їх грошового забезпечення (допомоги по безробіттю) в районному центрі зайнятості за місцем проживання, без посередництва банківської установи (а.с.17-19).

У відповідь на вищенаведену заяви позивача, Суворовський районним центром зайнятості 04.06.2021 року надано відповідь №1496/01-29-21/06, згідно якої зазначено, що питання регулюються п.2 розділу VI порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності №624 від 06.04.2020 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.2020 року за №537/34820, існує єдиний порядок, яким передбачено, що «…допомога по безробіттю виплачується центром зайнятості, у якому зареєстрований безробітний, через банківські установи в установленому порядку». Водночас у зазначеному листі відповідачем запропоновано позивачу звернутися до банківських установ, з якими центром зайнятості укладені договори про виплату допомоги по безробіттю, а саме АТ «Державний ощадний банк України» та АТ «КБ Приватбанк» (які являються державними банками України, а не комерційними), для оформлення банківського (карткового) соціального рахунку для отримання допомоги по безробіттю (а.с.20-21).

30.06.2021 року відповідно до наказу відповідача від 30.06.2021 року №НТ210630 виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 припинено у зв`язку із закінченням строку виплати відповідно до п.12 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначені Законом України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 року №5067-VI (далі Закон №5067-VI).

Пункт 1 частини першої статті 43 №5067-VI визначає, що статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 2 березня 2000 року №1533-III (далі також Закон №1533-III).

Відповідно до пункту 2 статті 1 Закону №1533-III суб`єктами страхування на випадок безробіття є застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик.

Згідно частини 1 статті 22 Закону №1533-III право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частина шоста статті 22 Закону №1533-III визначає, що допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітними підприємницької діяльності, надається особам, визнаним у встановленому порядку безробітними - особам працездатного віку, які зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні і готові та здатні приступити до роботи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Процедура надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, механізм обчислення регіональними та базовими центрами зайнятості, а також філіями регіональних центрів зайнятості державної служби зайнятості (далі - центри зайнятості) страхового стажу встановлена Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, який затверджений наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 06 квітня 2020 року №624 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2020 року за №537/34820 (далі Порядок №624)

Згідно з розділом VI Порядку №624, рішення про призначення допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, розмір і строки виплати, відкладення, скорочення та припинення виплати оформлюється наказом керівника центру зайнятості, в якому безробітний зареєстрований та отримує соціальні послуги. Інформація про прийняті рішення вноситься до персональної картки особи.

Допомога по безробіттю нараховується регіональними та базовими центрами зайнятості та виплачується через банківські установи в установленому порядку (п.2 Розділу VI Порядку №624).

Як вбачається з предмету позову, фактично всі аргументи ОСОБА_1 зводяться до її не згоди з умовою передбаченою Порядком виплати допомоги по безробіттю, затвердженим наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06.04.2020 року №624, яка на її думку є антиконституційною та протизаконною, а саме у пункті 2 Розділу VI де зазначено про необхідність здійснення виплати допомоги по безробіттю через банківські установи, тоді як позивач прагне отримувати допомогу по безробіттю в районному центрі зайнятості за місцем проживання, без посередництва банківської установи.

Аналізуючи всі вищенаведені діючі норми законодавства України, суд з приводу вищезазначеного вказує на таке.

Так, за юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Як зазначено вище, позивачці було призначено допомогу по безробіттю відповідно до норм чинного законодавство, в якому чітко зазначено, що відповідно пункту 2 Розділу VI «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності» затвердженого Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06.04.2020 № 624 допомога по безробіттю нараховується регіональним та базовим центрами зайнятості та виплачується через банківські установи в установленому порядку.

Для реалізації вищезазначеного Порядку, Центром зайнятості відповідно до вимог пункту 4 «Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1231, Міністерством фінансів України було опубліковано перелік уповноважених банків на підставі яких було укладено Договір від 03.01.2020 № 1 між Центром зайнятості та АТ КБ «Приватбанк» на виплату допомоги по безробіттю, одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності, допомоги на поховання, оплату проїзду в період професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації та Договір від 15.01.2021 № 01/01/2021 між Центром зайнятості та АТ «Державний ощадний банк України» на виплату допомоги по безробіттю, одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності, допомоги на поховання, оплату проїзду в період професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації, що підтверджується матеріалами справи.

Водночас суд враховує той факт, що відповідач у листі-відповіді від 07.06.2021 року №1496/01-29-21/06 запропонував позивачці звернутися до банківських установ, з якими центром зайнятості укладені договори про виплату допомоги по безробіттю, а саме АТ «Державний ощадний банк України» та АТ «КБ Приватбанк» (які являються державними банками України, а не комерційними), для оформлення банківського (карткового) соціального рахунку для отримання допомоги по безробіттю.

Також суд враховує, що відповідно до Положення про Суворовський районний центр зайнятості, затвердженого наказом Одеського обласного центру зайнятості 23.10.2019 року № 272, Суворовський районний центр зайнятості (яке наявне в матеріалах справи) у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, постановами Верховної Ради України,прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України та Міністерства соціальної політики України, рішеннями правління Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, іншими нормативно - правовими актами, наказами і дорученнями директорів Державного центру зайнятості та Одеського обласного центру зайнятості, а також цим Положенням. Є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості, центр виконує завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття.

Суд критично ставиться до тверджень позивача щодо того, що умова передбачена пунктом 2 Розділу VI Порядку №624 є антиконституційною та протизаконною, адже жодних доказів щодо оскарження даного пункту порядку або скасування чи визнання його не чинним до суду позивачем не надавалось та судом не встановлено, а тому дані твердження зводяться лише до припущень та особистого суб`єктивного ставлення позивача до відповідних норм чинного (на день розгляду даної справи) законодавства.

Крім того, судом встановлено, що у зв`язку з поданням ОСОБА_1 заяви про припинення реєстрації відповідно до абзацу 16 пп.1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 року №792 відповідачем прийнято наказ від 19.07.2021 року №НТ210719, яким припинено реєстрацію позивачки, як безробітної.

Згідно абзацу 16 пп.1 п.30 Порядку №792, зазначено, що Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня подання зареєстрованим безробітним заяви про припинення реєстрації.

Таким чином, аналізуючи вище окреслені обставини, суд зазначає, що на день розгляду даної справи у відповідача відпали підстави для здійснення виплати по безробіттю ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 10.3 Пленуму Вищого адміністративного суд України від 20.05.2013 №7 Про судове рішення в адміністративній справі резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. (Правова позиція Верховного Суду України, постанова у справі №6-951 цс 16 від 24.05.2017).

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі"Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином суд дійшов висновку що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 205, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Суворовського районного центру зайнятості м. Одеси відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ).

Відповідач - Суворовський районний центр зайнятості м. Одеси (65111, м. Одеса, пр-т. Добровольського, 145а, ).

Суддя Іванов Е.А.