Справа № 619/722/21
Суддя: Остропілець Є. Р.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/722/21
провадження №2-а/619/204/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м.Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області, діючий як адміністративний суд,

у складі: головуючого судді - Остропілець Є.Р.

за участю секретаря судового засідання - Ковалевської Е.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Дергачі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції «Про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.01.2021»,-

встановив:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Управління патрульної поліції Харківської області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ДП18 №672851 від 23.01.2021 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що 23.01.2021 відносно ОСОБА_1 інспектором взводу №1 роти №3 батальйону №2 УП в Харківській області ДПП Національної поліції України капітаном поліції Локтіоновим Є.Є. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №672851 за ч. 8 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 гривень.

Із вказаною постановою позивач не згодний, вважає її незаконною, оскільки інспектором патрульної поліції не були дотримані положення законодавства України щодо оформлення постанови про адміністративне правопорушення, не пред`явлено належних доказів, які б свідчили про вчинення ним правопорушення, не досліджувалися та не надавалися для ознайомлення докази, які б підтверджували факт скоєння ним правопорушення. Крім того, під час розгляду справи поліцейський не надав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП, у повному обсязі, а також проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, що унеможливлює виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - Головко Р.В. не з`явилася, подав до суду заяву, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі та розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судом було встановлено, 23.01.2021 відносно ОСОБА_1 інспектором взводу №1 роти №3 батальйону №2 УП в Харківській області ДПП Національної поліції України капітаном поліції Локтіоновим Є.Є. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №672851 за ч. 8 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 гривень.

Із вказаною постановою позивач не згодний, вважає безпідставною та незаконною.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.1. 2. ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції Національної поліції, здійснюється на основі суворого додержання принципу законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається. Якщо адміністративне правопорушення не було зафіксоване в автоматичному режимі, працівник поліції не має права виносити постанову без складання відповідного протоколу та притягати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи.

п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 передбачена можливість складення постанов про адміністративні правопорушення без відповідного протоколу та визначені конкретні випадки у яких такі постанови можуть бути складені, а саме:

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121. статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152 КУпАП.

Тобто, правопорушення за ч. 8 ст. 121 КУпАП не є таким видом адміністративного правопорушення, за яким дозволено складання постанови без оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало позивачу можливості надати пояснення. В оскаржуваній постанові ніяким чином пояснення позивача або незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені.

Згідно з положенням статті 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, Конституційний Суд України у Рішенні №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішив: «1. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У мотивувальній частині Рішення Конституційний Суд зауважив: Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, до адміністративної відповідальності, має яка притягається право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Таким чином, винесення постанови про притягнення до відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП безпосередньо на місці вчинення правопорушення , а не за місцезнаходженням відповідного органу, без складення відповідного протоколу та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням права особи, яка притягається до відповідальності та є безумовною підставою для скасування як такої, що винесена, з порушення встановленого порядку.

Крім того, при виявленні адміністративного порушення та складенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення інспектор патрульної поліції вказав використання інформації з митних баз даних.

Однак інформація з митних баз даних, яка, зокрема, містить інформацію стосовно ввезення транспортних засобів, Митного режиму ввезення транспортних засобів, осіб, відповідальних за дотримання митного режиму ввезення транспортних засобів, календарних дат такого ввезення, є інформацією з обмеженим доступом.

Відповідно до статті 32 Конституції України - не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, нормами процесуального законодавства тягар доказування наявності факту порушення позивачем Правил дорожнього руху покладається на відповідача, в цьому випадку інспектора патрульної поліції.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналогічної позиції притримується ВС у своїх постановах від 8 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а , від 18.07.2019 року №216/5226/16-а(2-а/216/33/17).

Таким чином, суд приходить до висновку, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення, у зв`язку з чим постанова по справі про адміністративне правопорушення від 23 січня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до ч.3 ст. 241 КАС України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Керуючись ст.ст.5-9, 12, 77, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295, п.п.10 ч.1 Перехідних положень Розділу VІІ КАС України суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі серія ДПР 18 №672851 від 23.01.2021, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП - скасувати.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є. Р. Остропілець