Справа № 620/2905/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2905/21 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови позивачу у здійсненні розрахунку, нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, нарахованої та виплаченої на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 620/697/20, по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення незаконними;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, нарахованої та виплаченої на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 620/697/20, по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав на те, що 27.07.2020 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 по справі № 620/697/20, йому була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення, за період 01.01.2016 по 28.02.2018, в сумі 31489,70 грн. Позивач зазначив про те, що, оскільки нараховані та виплачені суми індексації за минулий час є тим доходом, що не був отриманий з вини відповідача, тому, вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням виплат, нарахованих і виплачених на підставі рішення суду.

Натомість, відповідач вважає, що індексація не є складовою грошового забезпечення, а тому, і відсутні правові підстави для виплати компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Також, компенсація втрати частини доходів нараховується лише на нараховані та фактично виплачені доходи, оскільки судове рішення було виконано 27.07.2020, хоча набрало законної сили 21.09.2020, тому, строки виплати не порушені відповідачем.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 р. позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.01.2016 по 27.07.2020.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.01.2016 по 27.07.2020.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 27.10.2021.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , з 05.04.2014 по 23.12.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з послужного списку особової справи позивача та копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2019 № 259 (а.с. 10-11, 12).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 620/697/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із січня 2016 року по листопад 2018 року включно. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із січня 2016 року по листопад 2018 року, включно. В решті позовних вимог відмовлено.

27.07.2020, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 620/697/20, військовою частиною НОМЕР_1 було виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення в сумі 31489,70 грн.

15.03.2021 позивачем було подано заяву до військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення розрахунку, нарахування та виплатити йому компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, виплаченої у липні 2020 року, на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 620/697/20, проте, листом від 16.03.2021 № 22/111, військова частина НОМЕР_1 відмовила позивачу в задоволенні його заяви (а.с. 14, 15).

Наведене зумовило звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства. Враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2018 рік, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Натомість, апелянт вважає висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ) визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

За змістом статей 2 та 4 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Приписами частини другої статті 5 Закону № 1282-ХІІ, передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Тобто, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

У силу вимог статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ), компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.

Відповідно до приписів статті 3 Закону № 2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За нормами ст. 4 Закону № 2050-ІІІ, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Тож, з наведеного слідує, що індексація і є складовою заробітної плати, та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян, провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства, і не є важливим чи то виплата індексації проводиться самостійно роботодавцем із затримкою чи на виконання рішення суду за наслідком розгляду спору.

Враховуючи встановлену наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2018 рік, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У цілому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко