Справа № 640/11981/20
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 640/11981/20

адміністративне провадження № К/9901/37921/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі № 640/11981/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просила:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві №292778/03 від 02.12.2019 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) перерахувати з 01.10.2017 та виплачувати ОСОБА_1 в повному обсязі призначену відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 18.11.2019 № 18-195зн, без обмеження заробітної плати та максимального (гранічного) розміру пенсії; виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією здійснити разово та однією сумою;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві від 19.03.2020 № 2600-0203-8/38445 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплаті пенсії за особливі заслуги перед Україною;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) здійснити з 01.01.2016 нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний НОМЕР_1 ) пенсії за особливі заслуги перед Україною (почесне звання «Заслужений юрист України») у вигляді надбавки в розмірі 25 % від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, до пенсії за вислугою років без обмеження її граничного (максимального) розміру. Виплату різниці між сумою пенсії за особливі заслуги, на яку має право ОСОБА_1 та пенсією, яку фактично виплачено з 01.01.2016 року, здійснити разово та однією сумою;

- стягнути на користь ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) завдану неправомірними діями Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві моральну шкоду у розмірі 13 (тринадцять) тис. грн, за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 16).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2021 року адміністративний позов - задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.12.2019 № 292778/03 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати з 01.10.2017 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 (дев`яноста) відсотків від суми заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 18.11.2019 № 18-195зн, без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.03.2020 № 2600-0203-8/38445 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії за особливі заслуги перед Україною. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати з 01.01.2016 ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед України за присвоєння почесного звання «Заслужений юрист України» у розмірі 25 (двадцяти п`яти) відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до пенсії за вислугу років без обмеження її максимального (граничного) розміру, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2020 р. задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019, частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 18.11.2019 № 18-195зн, з 13 грудня 2019 року з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.03.2020 № 2600-0203-8/38445 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії за особливі заслуги перед Україною. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати з 01.01.2016 ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед Україною за присвоєння почесного звання «Заслужений юрист України» у розмірі 25 (двадцяти п`яти) відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до пенсії за вислугу років, нараховану відповідно до закону, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) гривні 40 копійок.

Не погодившись з судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року та залишити в силі рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2021 року у справі № 640/11981/20.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Відповідно до частини 4 статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У даній справі суд першої інстанції, врахувавши наведені положення КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В касаційній скарзі позивач посилається на те, що дана справа підлягає касаційному оскарженню на підставі підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки має для нього виняткове значення.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті "в" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України. А посилання скаржника на існування таких обставин має загальний характер, тому не може вважатися винятковим випадком.

Крім того скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні неправильно застосував норму матеріального права та не врахував висновки викладені у постанові Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України).

На підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.

Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судового рішення прийнятого у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Проте, аналіз доводів касаційної скарги свідчить про те, що скаржником не наведено обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Разом з цим, колегією суддів Верховного Суду установлено, що суд апеляційної інстанції розглянув справу з урахуванням правового висновку, викладеного у рішенні Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у зразковій справі № 560/2120/20, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року.

Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що касаційна скарга подана на рішення у справі незначної складності, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, без наведення обґрунтувань підстав для касаційного оскарження передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі № 640/11981/20.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій