Справа № 640/33404/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 вересня 2021 року 09:45 № 640/33404/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судових засідань Левкович А.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «ЕСФАЄР» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд.

117)

до Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,

33/19)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

за участю сторін:

представників позивача - Жовтоног М.М., Дубініна Р.В.,

представника відповідача - не прибув,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСФАЄР» (надалі по тексту - позивач) до Головного управління ДПС у місті Києві (надалі по тексту - відповідач), в якому просить: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 06 жовтня 2020 року №0101 про збільшення Приватному підприємству «ЕСФАЄР» грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 701 228,00 грн. і застосування штрафних санкцій - 350 614,00 грн., всього на загальну суму 1 051 842,00 грн., №0101 про зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість на суму 396 209 грн., та №0101 про накладення адміністративного штрафу за ненадання платником податків первинних документів на перевірку в розмірі 1 020,00 грн.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача повідомив, що всі господарські операції були реальними та товарними, документи підписувалися уповноваженими особами, а розрахунок проводився у безготівковій формі лише після поставки товару чи виконання робіт. При цьому, зазначені роботи контрагентами виконувалися якісно та в узгоджений сторонами строк. Приймав товари, а також виконані роботи, безпосередньо керівник ПП «ЕСФАЄР», а перелічені в накладних товари позивач отримав фактично та використав у подальшому при здійсненні фінансово-господарської діяльності, що підтверджується документально.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача адміністративний позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити.

У відзиві на адміністративний позов представник контролюючого органу вказав, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Станом на момент написання акту перевірки ПП «ЕСФАЄР» не надано до перевірки бухгалтерських, первинних та інших документів, щодо правомірності формування від`ємного значення з ПДВ за перевіряємий період, відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті обґрунтовано та з урахуванням фактичних обставин.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

У період з 28 серпня 2020 року по 03 вересня 2020 року Головним управлінням ДПС у місті Києві на підставі наказу від 20 серпня 2020 року №5249 та повідомлення від 26 серпня 2020 року №208/26-15-05-01-01 Головного управління ДПС у м. Києві, відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі змінами і доповненнями) проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Приватного підприємства «ЕСФАЄР» (код 31024262) з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн за червень 2020 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 10 вересня 2020 року №14/26-15-07-01-01/31024262.

Перевіркою ПП «ЕСФАЄР» встановлені порушення:

- п. 44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі змінами і доповненнями), в результаті чого встановлено:

- завищення від`ємного значення різницю між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду та відповідно суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) (що переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 396 209,00 грн.;

- заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 18 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету на загальну суму 701 228,00 грн.;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами і доповненнями), в результаті не забезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів, з питань обчислення і сплати податків і зборів.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 10 вересня 2020 року №14/26-15-07-01-01/31024262 позивачем 22 вересня 2020 року подано до Головного управління ДПС у м. Києві заперечення на акт та копії всіх наявних підтверджуючих документів фінансово-господарської діяльносиі ПП «ЕСФАЄР» за червень 2020 року.

Головне управління ДПС у м. Києві листом від 01 жовтня 2020 року №135590/10/26-15-07-01-01 заперечення ПП «ЕСФАЄР» залишено без задоволення, акт перевірки від 10 вересня 2020 року №14/26-15-07-01-01/31024262 - без змін.

На підставі висновків акта перевірки та виявлених в ході її проведення порушень податковим органом 06 жовтня 2020 року прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №0101, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 701 228,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 350 614,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), всього на суму 1 051 842,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №0101, на підставі якого ПП «ЕСФАЄР» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 396 209,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №0101, згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1 020,00 грн.

Незгода позивача із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом наведених норм, зокрема, платник податку має право формувати податковий кредит у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена ПК України.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

За змістом наведених норм, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З акта перевірки вбачається, що ПП «ЕСФАЄР» за червень 2020 року задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у розмірі 1 097 437,00 грн., яка складається з наступних показників:

- рядка 10.1 декларації «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» в сумі 669 006,00 грн.;

- рядка 16.1 декларації «від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду в сумі 428 431,00 грн.

Перевіркою встановлено, що на показник рядка 10.1 декларації мали вплив операції з придбання ТМЦ (робіт, послуг) за номенклатурою: супер клей «Akfix 702», силіконовий герметик «Akfix 100Е», піна монтажна ««Akfix 805», вогнетривка будівельна композиція ВБСК 60.PU клей для пінополістирола «Akfix 960Р», виконання робіт по монтажу алюмінієвих конструкцій, вата мінеральна «Sweetondale «Роклайт», вата мінеральна «Sweetondale «Технофас ефект».

Крім того, ПП «ЕСФАЄР» до податкового кредиту за червень 2020 року було включено суми податку на додану вартість по операціям з контрагентами ТОВ «ІБК «ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ» у сумі 158 264,91 грн. та від контрагента ТОВ «ІВЕН ГАРД» у сумі 191 926,05 грн.

В акті перевірки вказано, що у зв`язку з проведенням позапланової невиїзної перевірки ПП «ЕСФАЄР» відповідно до ст. 20, 75 Податкового кодексу України з метою законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за червень 2020 року засобами поштового зв`язку на податкову адресу підприємства надіслано запит №123529/10/26-15-05-01-01 від 28 серпня 2020 року про надання пояснень та документів, а саме: накази про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику, бухгалтерські регістри: оборотно-сальдові відомості та аналізи рахунків за червень 2020 року; укладені договори, контракти; отримані та видані видаткові накладні, акти виконаних робіт (послуг); документи, що засвідчують факт розрахунків із постачальниками та покупцями (банківські виписки, векселі, акти взаємозаліку); інформацію щодо відповідальних осіб за ведення фінансово-господарської діяльності СГ у періоді, що перевіряється та на момент надання інформації: копії наказів про призначення та звільнення, а також копії ідентифікаційних номерів та паспортних даних посадових осіб СГ. Крім того, необхідно надати засвідчені підписом посадової особи ПП «ЕСФАЄР» та скріплені печаткою (за наявності) копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «ІБК «ЕНЕРГОЕФЕКТИВНІСТЬ», ТОВ «ІВЕН ГАРД» у червні 2020 року. У випадку подальшої реалізації придбаних товарів від сказаних СГ, необхідно обов`язково надати копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин по такій реалізації у вказаному періоді.

Контролюючим органом в акті перевірки зазначено, що ПП «ЕСФАЄР» не було надано письмових пояснень та документів, що про складено акт ненадання документів під час перевірки від 03 вересня 2020 року №10/1/26-15-07-01-01/31024262 та у зв`язку з чим в ході перевірки використовувалися дані інформаційно-аналітичних систем державної податкової служби, що міститься в базі даних ІС «Податковий блок», у «Системі автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, як повідомив представник позивача, запитувані документи під час проведення перевірки не були надані через хвороби працівників ПП «ЕСФАЄР», про що повідомлялось контролюючий орган, зокрема у заяві від 03 вересня 2020 року про відстрочення проведення документальної перевірки у зв`язку з форс-мажорними обставинами. У даній заяві представник позивача повідомив про готовність надання всіх необхідних первинних документів після закінчення самоізоляції та медичного підтвердження одужання працівників ПП «ЕСФАЄР».

Вимогами пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

5-1) виявлено недостовірність даних, що містяться у звіті про підзвітні рахунки, поданому фінансовим агентом;

5-2) отримано повідомлення від компетентного органу іноземної держави, з якою Україною укладено міжнародний договір, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або укладених на їх підставі міжвідомчих договорів, про виявлення таким органом помилок, неповних або недостовірних даних, наданих фінансовим агентом щодо підзвітного рахунка особи, яка є резидентом відповідної іноземної держави, або про невиконання фінансовим агентом зобов`язань, передбачених таким міжнародним договором;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Наданими відповідачем доказами підтверджується надіслання такого запиту на податкову адресу ПП «ЕСФАЄР».

В той же час, платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Як повідомив представник позивача, такий запит отримано представником ПП «ЕСФАЄР» 02 вересня 2020 року і саме з даної дати, виходячи з положень пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України у платника податків виникає обов`язок щодо надання у відповідь на запит необхідних документів.

Крім того, вимогами пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії) (пункт 44.3 статті 44 Податкового кодексу України).

У відповідності до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

При цьому, згідно пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

З аналізу правових норм Податкового кодексу України вбачається, що платник податків у разі ненадання документів під час проведення перевірки не позбавлений права надання таких і після завершення такої перевірки, які мають бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі №808/9397/13-а.

Також, у постанові від 1 квітня 2020 року у справі за № 640/637/19 Верховний Суд дійшов висновку, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, до прийняття рішення за результатами такої перевірки, це зумовлює обов`язок податкового органу щодо призначення та проведення позапланової перевірки.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що позивачем акт перевірки отримано 16 вересня 2020 року, на який надано заперечення 22 вересня 2020 року, а також копії всіх наявних підтверджуючих документів фінансово-господарської діяльності ПП «ЕСФАЄР» за червень 2020 року, що узгоджується з вимогами пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України та які на виконання положень пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Матеріалами справи підтверджується вжиття позивачем заходів як щодо надання документів, так і щодо належного виконання обов`язку повідомлення про наявні фарс-мажорні обставини, які не прийняті до уваги контролюючим органом.

Окрім цього, право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на всіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу із поданням учасником процесу нових доказів, що в протилежному випадку є обмеженням судом предмету дослідження та призведе до неповноти дослідження й порушення справедливого судового розгляду, наголошується Верховним Судом у постановах від 12.11.2018 р. у справі № 806/434/16 (ЄДРСРУ № 78329873), від 24.01.2019 р. у справі № 820/12113/15 (ЄДРСРУ № 79409332), від 12.02.2019 р. у справі № 820/6512/16 (ЄДРСРУ № 79791393).

Так, з наданих позивачем як відповідачу, так і долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що 22 червня 2020 року між ПП «ЕСФАЄР» та ТОВ «ІВЕН ГАРД» (постачальник) укладено договір №22/06, пунктом 1.1 якого визначено, що на умовах цього договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця будівельні матеріали (в асортименті), іменовані надалі «товар» згідно рахунків-фактур та/або видаткових накладних (актах приймання-передачі), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар.

Асортимент, кількість та ціна товару зазначаються у накладних, та/або актах приймання-передачі на відпуск товару, які виписуються постачальником. Ці накладні та/або акти приймання-передачі, підписані покупцем або його представником, вважаються достатніми умовами і доказом узгодженості між сторонами цього договору вказаних асортименту, кількості, ціни та вартості товару. Вказані в цьому пункті договору накладні та/або акти приймання-передачі є розрахунковими документами та одночасно невід`ємними частинами цього договору (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пунктів 2.1 та 3.1 договору загальна вартість цього договору складається з вартості всіх партій товару, відвантажених згідно видаткових накладних або/та актів приймання-передачі. Товар поставляється покупцю на умовах передплати, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника або за домовленістю сторін.

При цьому, якість товару повинна відповідати вимогам діючих в Україні стандартів та технічних умов, що підтверджується паспортом та сертифікатом якості на товар. Кількість товару, що поставляється за даним договором, підтверджується накладними/актами приймання-передачі товару.

На підтвердження виконання сторонами умов договору до позовної заяви надано видаткові накладні №108 від 24 червня 2020 року на загальну суму 349 334,95 грн.; №165 від 24 червня 2020 року на загальну суму 260 015,34 грн.; №140 від 26 червня 2020 року на загальну суму 362 058,44 грн.; №171 від 30 червня 2020 року на загальну суму 180 147,60 грн.

Факт здійснення розрахунку за поставлені товари у червні 2020 року підтверджується випискою рахунку 631 за червень 2020 року, а також фільтрованою випискою за період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року.

Відповідно до листа ТОВ «ІВЕН ГАРД» від 29 жовтня 2020 року, наданого у відповідь на адвокатський запит від 29 жовтня 2020 року №29/10/01 директор засвідчив, що дійсно між ТОВ «ІВЕН ГАРД» та ПП «ЕСФАЄР» укладено договір поставки №22/06 від 22 червня 2020 року, на виконання якого поставлено у червні 2020 року будівельні матеріали, а саме: будівельні суміші, гіпсокартон, вату мінеральну, клей, шпаклівку та інше. Також повідомлено, що при реалізації ПП «ЕСФАЄР» зазначеного вище товару були виписані та проведені по обліку видаткові накладні. Також, належним чином реєструвалися податкові накладні в ЄРПН та суми ПДВ відносилися до податкових зобов`язань за відповідний період. По операціях з ПП «ЕСФАЄР» за червень 2020 року ТОВ «ІВЕН ГАРД» віднесено до податкових зобов`язань з ПДВ суму 191 926,00 грн.

На думку суду, висновки відповідача щодо неможливості встановлення походження товару та не підтвердження реальності проведення господарських операцій між ТОВ «ІВЕН ГАРД» та ПП «ЕСФАЄР» є необґрунтованими. При цьому суд ураховує, що надання представником позивача пояснення з урахуванням наведених первинних документів є достатніми для висновку щодо походження відповідних товарно-матеріальних цінностей.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що між ПП «ЕСФАЄР» (замовник) та ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Енергоефективність» (підрядник) укладено договір підряду від 24 лютого 2020 року №2402-2020 відповідно до підпункту 1.1 пункту першого якого підрядник зобов`язується у встановлений цим договором термін за завданням замовника на свій ризик виконати з використанням матеріалів замовника наступні роботи: підготовка, армування, заповнення профілів вогнетривкими матеріалами; нанесення протипожежних складів на поверхню металевого армування і сандвіч-панелів; складання протипожежної рами та стулки згідно КД; встановлення фурнітури, протипожежних стрічок та ущільнювачів; встановлення сандвіч-панелі в стулки дверей та люків; наклеювання HPL - панелей; встановлення стекло пакетів та наличників; упаковка та навантаження а замовник зобов`язується прийняти закінчені монтажні роботи та оплатити їх.

Вартість виконання робіт за цим договором становить 2.948.890,74 грн. в тому числі ПДВ - 491.481,79 грн (пункт 2.1 договору).

Розрахунок вартості виконання робіт за цим договором міститься в узгодженої обома сторонами кошторисом, що додається до цього договору і є невід`ємною частиною (підпункти 1.2, 2.1 пункту 2 договору).

Замовник оплачує виконані підрядником роботи щотижня на підставі акта (актів) здачі-приймання виконаних робіт, підписаного (підписаних) уповноваженими представниками сторін. (підпункт 3.1 пункту 3 договору).

Підрядник передає замовникові виконані монтажні роботи по акту здачі-приймання виконаних робіт, в якому вказується вартість робіт (підпункт 7.1 пункту 7 договору).

Відповідно до специфікації №1, №2 до договору від 24.02.2020 №2402-2020 замовлено виготовлення металоконструкцій.

На підтвердження виконання сторонами умов договору до позовної заяви надано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 05 червня 2020 року №050620/2 на суму 220 000,80 грн, від 10 червня 2020 року №100620/1 на суму 220 000,80 грн., від 10 червня 2020 року №100620/2 на суму 304 107,11 грн., від 11 червня 2020 року №110620/1 на суму 205 480,75 грн.

На підтвердження здійснення розрахунків позивачем надано картку рахунку 631 за червень 2020 року та фільтровану виписку за період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року, відповідно до якої здійснено оплати: 05 червня 2020 року №1238 на суму 220 000,80 грн.; від 10 червня 2020 року №1250 на суму 304 107,11 грн.; від 11 червня 2020 року №1268 на суму 205 480,75 грн., від 12 червня 2020 року №1272 на суму 220 000,80 грн.

Позивачем повідомлено, що вказані в актах роботи «Виготовлення металоконструкцій» придбані в ТОВ «ІБК «Енергоефективність», виконувались на замовлення контрагентів, зокрема, ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД», з яким 29 листопада 2019 року укладено договір субпідряду №29-11/2019.

При цьому, в матеріалах справи наявна копія додаткової угоди від 22 червня 2020 року до договору субпідряду від 29 листопада 2019 року №29-11/2019, якою пролонговано дію договору до 30 вересня 2020 року.

ТОВ «ІБК "Енергоефективність» листом від 29 жовтня 2020 року №29/10-20/2 на адвокатський запит від 07 вересня 2020 року №07/09/02 повідомило, що підприємство фактично знаходиться та здійснює господарську діяльність за зареєстрованою адресою: місто Київ, вулиця Райдужна, будинок 13А, офіс 201. По штату на підприємстві працює 18 працівників, для виконання значного обсягу робіт або робіт в обмежені терміни укладаються цивільно-правові договори та/чи залучаються до виконання робіт інші підрядники.

Основним видом діяльності товариства є будівництво житлових і нежитлових будівель, будівництво інших споруд, підготовка робіт на будівельному майданчику, електромонтажні роботи, виготовлення металоконструкцій, діяльність у сфері архітектури та інше.

На підставі договору суборенди від 15 березня 2020 року №30-03/20ДРР укладеного з ТОВ «Київ Бізнес Ріелті», підприємство орендує офісне приміщення за адресою місто Київ, вулиця Райдужна, будинок 13А, офіс 201. Послуги з опалення, водо-тепло-постачання офісу входять до вартості оренди. Наявні складські приміщення за адресою: Запорізька область, місто Енергодар, вулиця Молодіжна, будинок 4, приміщення 2.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у місті Києві від 19 листопада 2020 року №4115/АВД/26-15-30-06-15, наданого у відповідь на запит №10/11/02 від 10 листопада 2020 року, у Головного управління ДПС у місті Києві відсутні підстави для надання інформації стосовно ТОВ «ІБК «Енергоефективність» про відповідність Критеріям ризиковості платника податку та про вжиття заходів контролюючим органом з даного приводу. Водночас на адресу ПП «ЕСФАЄР» в 2020 році ТОВ «ІБК «Енергоефективність» подано на реєстрацію в ЄРПН 21 податкову накладну, реєстрація вищезазначених податкових накладних не зупинялась та станом на дату надання відповіді податкові накладні мають статус «Зареєстровано».

Враховуючи встановлені обставини та пояснення посадових осіб господарюючих суб`єктів, за відсутності інших доказів щодо неможливості здійснення контрагентом позивача господарських операцій, суд доходить висновку про недоведеність Головним управлінням ДПС у місті Києві про встановлення документування операцій та відображення їх в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідачем обставина досягнення позивачем ділової мети та отримання прибутку внаслідок здійснення відповідних операцій у кінцевому результаті не спростована.

Водночас судом встановлено використання придбаних товарів позивачем у господарській діяльності на підставі договору субпідряду від 29 листопада 2019 року №29-11/2019 укладеного з ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД».

Окрім того, суд звертає увагу, що надані позивачем первинні документи відповідають вимогам Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути самостійною підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Оскільки судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної діяльності його контрагентів, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06 жовтня 2020 року №0101 про збільшення Приватному підприємству «ЕСФАЄР» грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 701 228,00 грн. і застосування штрафних санкцій - 350 614,00 грн., всього на загальну суму 1 051 842,00 грн., №0101 про зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість на суму 396 209 грн.

Стосовно застосування до позивача штрафу в розмірі 1020 грн. на підставі спірного податкового повідомлення-рішення №0101, суд враховує наступне.

Так, підпунктом 16.1.12 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт 44.1 статті 44 Податкового кодексу України).

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (пункт 44.3 статті 44 Податкового кодексу України).

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків (пункт 44.5 статті 44 Податкового кодексу України).

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (абзац 1 пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України).

Вимогами пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Як уже зазначалось вище, запит податкового органу від 28 серпня 2020 року №123529/10/26-15-05-01-01 отримано позивачем 02 вересня 2020 року, тобто за день до закінчення проведення перевірки. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що листом від 22 вересня 2020 року позивачем надано контролюючому органу перелік всіх наявних первинних документів.

Також, представник позивача повідомляв податковий орган про те, що станом на дату початку перевірки працівники ПП «ЕСФАЄР» перебували на лікарняному через пандемію, тобто несвоєчасність надання документів на запит та в ході проведення перевірки зумовлена наявністю форс-мажорних обставин, тобто таких, які не залежать від волі платника податку.

Вказані фактичні обставини виключають наявність в діях позивача вини, як обов`язкового елементу складу правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про передчасність застосування такого штрафу до позивача на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування в судовому порядку.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зважаючи на вищенаведене у сукупності, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак наявні підстави для їх скасування в судовому порядку.

Вимогами частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень покладений на нього обов`язок доказування не виконав.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСФАЄР» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 06 жовтня 2020 року №0101, №0101, №0101.

Стягнути з Головного управління ДПС у місті Києві (ідентифікаційний код 43141267, місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «ЕСФАЄР» (ідентифікаційний код 31024262, місцезнаходження: 03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 117) судовий збір в сумі 21 020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук