Справа № 420/15251/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (, місцезнаходження: 67900, Одеська область, Окнянський р-н, смт Окни, Першотравнева, 31) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 25 серпня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (, місцезнаходження: 67900, Одеська область, Окнянський р-н, смт Окни, Першотравнева, 31), в якій позивач просив визнати протиправною бездіяльність при розгляді клопотання від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 9 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України; зобов`язати повторно розглянути клопотання щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 9 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України за рахунок земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0626-9 га або :01:002:0625 або :01:002:0622 18 га, або :01:003:0189 33, 5045 га за межами населеного пункту Топали або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті:КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43Ю 874 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369 (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45, 637 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0204 (18).

А також позивач просив стягнути на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в сумі 3500 грн.

Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач 07.06.2021 року звернувся до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 9 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України за рахунок земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0626-9 га або :01:002:0625 або :01:002:0622 18 га, або :01:003:0189 33, 5045 га за межами населеного пункту Топали або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті:КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43, 874 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369 (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45, 637 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0204 (18).

До клопотання були додані копія паспорту та ІПН, а також графічні матеріали із офіційної карти Держгеокдастру.

27.07.2021 року позивач отримав від відповідача лист від 12.07.2021 року № 02-15/1630, яким відповідач повідомив про те, що клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства залишено без руху та не буде включено до порядку денного чергового пленарного засідання сесії Окнянської селищної ради, що відбудеться 14.07.2021 року.

На думку позивача, цим відповідач порушив Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки виключно на пленарному засіданні Окнянська селищна рада мала вирішити питання позивача про регулювання земельних відносин, та прийняти рішення.

Крім того, позивач зазначив, що у вказаному листі відповідач зазначив, що у зв`язку з наявністю діючого рішення Окнянської селищної ради «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність позивачу (за межами населеного пункту). Але відповідач не вказав коли і яку земельну ділянку вже передано позивачу та коли позивач її отримав, рішення про надання дозволу ще не означає передачу цієї земельної ділянки.

До суду 14 вересня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що рішенням Окнянської селищної ради від 20.05.2021 року № 468/6-УІІІ ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності, орієнтовною площею 0,5 га на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (за межами населеного пункту), таким чином вона скористалась своїм правом безоплатної передачу у власність земельної ділянки за вказаним призначенням. У зв`язку з діючим вказаним рішенням, позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведенням земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення.

Крім того, відповідач зазначив, що ніхто не може зобов`язати депутата реалізувати своє право ухвального голосу за прийняття того чи іншого рішення.

Позивачем подано відповідь на відзив (вхід. № ЕП/24733/21 від 15 вересня 2021 року), відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач не надав суду заперечення.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України,

що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .

Суд встановив, що позивач 07.06.2021 року звернувся до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України за рахунок земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0626-9 га або :01:002:0625 або :01:002:0622 18 га, або :01:003:0189 33, 5045 га за межами населеного пункту Топали або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті:КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43, 874 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369 (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45, 637 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0204 (18).

До клопотання були додані копія паспорту та ІПН, а також графічні матеріали із офіційної карти Держгеокдастру зазначених у клопотанні меж земельних ділянок.

У клопотанні позивач зазначила, що право безоплатної передачі у власність земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням та вказаною площею не використано.

Суд встановив, що за результатами розгляду цієї заяви відповідачем листом від 12.07.2021 року № 02-15/1630 надано відповідь про те, що у зв`язку з наявністю діючого рішення Окнянської селищної ради № 468/6-УІІІ від 20.05.2021 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність позивачу (за межами населеного пункту)», заява залишається без руху та не буде включена до порядку чергового пленарного засідання сесії Окнянської селищної ради 1407.2021 року.

Судом досліджено рішення Окнянської селищної ради № 468/6-УІІІ від 20.05.2021 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність позивачу (за межами населеного пункту)», відповідно до якого за п.1.37 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності на території Окнянської селищної ради (за межами населеного пункту) у власність орієнтовною площею 0, 500 га.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Земельним кодексом України.

Частиною 2 статті 2 КАС України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Перевіряючи правомірність дій відповідача, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 27.05.1997 №280/97-ВР встановлює повноваження для міських рад розглядати і вирішувати питання віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з п.п. «а», «б» ч.1 ст.12 ЗК України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної, комунальної власності у користування здійснюється органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до положень частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 цієї ж статті кодексу передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 121 Земельного кодексу України встановлено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, а саме: громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Суд встановив, що позивачу рішенням Окнянської селищної ради № 468/6-УІІІ від 20.05.2021 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність позивачу (за межами населеного пункту)», надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності на території Окнянської селищної ради (за межами населеного пункту) у власність орієнтовною площею 0, 500 га.

Таким чином, не було реалізовано право на безоплатну передачу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірі встановленому законом- не більше 2,0 гектара.

Суд встановив, що у заяві від 07.06.2021 року позивач просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України, тобто не перевищуючи норма безоплатної передачі встановленої ст. 121 ЗК України.

Також аналіз наведених норм права доводить, що клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розглядаються уповноваженим органом у місячний строк (ст. 118 Земельного кодексу України) та за результатами розгляду приймається рішення або про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про надання мотивованої відмови у його наданні.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР (надалі- №280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п. 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 59 Закону № 280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно з частини п`ятої статті 46 Закону № 280/97-ВР, сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Таким чином, аналіз наведених норм доводить, що відповідач як орган місцевого самоврядування має розглядати клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виключно на пленарних засіданнях ради.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач подав клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України за рахунок земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, та це клопотання не було розглянуто на пленарної сесії Окнянської селищної ради, що є порушенням п. 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є правомірними та належать задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність при розгляді клопотання від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України; зобов`язання розглянути на пленарному засіданні ради клопотання щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України за рахунок земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0626-9 га або :01:002:0625 або :01:002:0622 18 га, або :01:003:0189 33, 5045 га за межами населеного пункту Топали або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті:КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43, 874 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369 (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45, 637 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0204 (18) та прийняти відповідне рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Також позивач подав заяву про стягнення судових витрат з відповідача, в якій просив стягнути на користь позивача судові витрати сплату судового збору та за подання правничої допомоги в сумі 3500 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти зазначеної суми відшкодування, зазначивши, що ця сума нічим не підтверджена, а сума 1000 грн. взагалі не відноситься до предмету позову, всі дії адвоката до настання ситуації пов`язаної із зверненням до суду для відновлення порушених прав позивача неможливо відносити д судових витрат.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача та наполягав на задоволенні заяви.

Розглянувши заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу та заяву відповідача про зменшення суми зазначених витрат, суд дійшов такого висновку.

Так, згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що 05 червня 2021 року між адвокатом Опалько О.М. та Ізбаш Н.Б. укладено договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до п. 1.2 якого адвокат надає Замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього та представляє Замовника з усіма правами у всіх органах.

Відповідно до п. 3.1 Договору, за правову допомогу, передбачену п.п. 1, 2 Договору Замовник сплачує адвокату винагороду з розрахунку 50% прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про державний бюджет України» за одну годину роботи адвоката за час розрахунку.

Згідно з п. 4.1. цього договору, розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього Договору.

Відповідно до п. 4.3. договору, за домовленістю сторін, оплата правової допомоги може здійснюватися також після отримання рішення суду яке набрало законної сили.

Відповідно до Додатку 1 до договору від 05.06.2021 р. попередній розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести складає 3500,00 грн.

На підтвердження виконання вказаного договору адвокатом надано до суду акт виконаних робіт від 19.08.2021 року, згідно з яким виконавець надав, а замовник прийняв послуги на правову допомогу у формі:

Надання консультації, роз`яснення, підготовка графічних матеріалів, звернення до Окнянської ОТГ для отримання дозволу на виготовлення технічної документації 1 година, вартістю 1000 грн.;

Вивчення листа Окнянської ОТГ від 12.07.2021 року, надання консультації замовнику, підготовка позову до Одеського ОАС, 2 години, 1500 грн.

Додаткова консультація замовника, складання акту виконаних робіт, заяви про відшкодування судових витрат надання роз`яснення стосовно подальших дій, підготовка та подання відповіді на відзив 2 години 1000 грн.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат та заперечення відповідача, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд доходить висновку, що вказана справа не відноситься до категорії складних, вже сформована судова практика з розгляду та вирішення таких справ, позов має немайновий характер, не є об`ємним, складається з двох позовних вимог.

Суд наголошує на тому, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Оцінивши наданий позивачем акт виконаних робіт з урахуванням категорії даної справи, конкретних обставин у цій справі, суд доходить висновку, що наведені у цьому опису витрати на проведену роботу не є неминучими та фактичними, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Однак, суд звертає увагу, що надання таких послуг має бути необхідним.

Враховуючи вищевикладені висновки, суд вважає, що витрачений адвокатом час на надання консультації, роз`яснення, підготовка графічних матеріалів, звернення до Окнянської ОТГ для отримання дозволу на виготовлення технічної документації 1 година, вартістю 1000 грн. є фактично діями з підготовки позову та мають охоплюватися саме витратами на підготовку позову, тобто суд вважає, що ці дії не є неминучими, а тому у відшкодуванні таких витрат слід відмовити.

Щодо витрат на вивчення листа Окнянської ОТГ від 12.07.2021 року, надання консультації замовнику, підготовка позову до Одеського ОАС, 2 години, 1500 грн., суд вважає, що такі витрати є фактичними та неминучими, але з урахуванням категорії даної справи, кількості застосованого законодавства, та доказів, на які позивач посилався, вони є завищеними за витраченим часом, а тому з урахуванням категорії даної справи, невеликої кількості застосованого законодавства та доказів по справі, належать зменшенню.

З урахуванням категорії даної справи, кількості застосованого законодавства, та доказів, на які позивач посилався, за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що фактичними та неминучими витратами на виконання цих робіт є сума 1000 грн., яка й належить відшкодуванню.

Щодо витрат на додаткову консультація замовника, складання акту виконаних робіт, заяви про відшкодування судових витрат надання роз`яснення стосовно подальших дій, підготовка та подання відповіді на відзив 2 години 1000 грн., суд вважає, що у частині складання відповіді на відзив ці витрати є фактичними та неминучими, в іншій частині такі витрати не пов`язані з судовим розглядом справи, а тому наведені витрати належать зменшенню до 500 грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що заява позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу з відповідача належить задоволенню в частині суми 1500 грн., в іншій частині заяви слід відмовити.

З огляду на те, що позов задоволено судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (, місцезнаходження: 67900, Одеська область, Окнянський р-н, смт Окни, Першотравнева, 31) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (, місцезнаходження: 67900, Одеська область, Окнянський р-н, смт Окни, Першотравнева, 31) при розгляді клопотання від 07.06.2021 року ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України.

Зобов`язати Окнянську селищну раду Окнянського району Одеської області (, місцезнаходження: 67900, Одеська область, Окнянський р-н, смт Окни, Першотравнева, 31) розглянути на пленарному засіданні ради клопотання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 5 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України за рахунок земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0626-9 га або :01:002:0625 або :01:002:0622 18 га, або :01:003:0189 33, 5045 га за межами населеного пункту Топали або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті:КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43, 874 га, яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369 (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45, 637 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0204 (18) та прийняти відповідне рішення.

Заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення судових витрат, - задовольнити частково.

Стягнути з Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (, місцезнаходження: 67900, Одеська область, Окнянський р-н, смт Окни, Першотравнева, 31) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) та суму витрат на правничу допомогу у розмірі 1500, 00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко