Справа № 320/1439/20
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 320/1439/20
адміністративне провадження № К/9901/38489/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року у справі №320/1439/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
в с т а н о в и в :
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 "Про результати службового розслідування за фактом відсутності на службі старшого солдата ОСОБА_1 " від 06 квітня 2019 року № 877, яким військовослужбовця військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18 січня 2020 року №15-РС, яким військовослужбовця військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону звільнено з військової служби у запас за підпунктом "д" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через службову невідповідність, в частині, що його стосується;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 січня 2020 року №18, яким військовослужбовця військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону звільненого з військової служби у запас за підпунктом "д" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через службову невідповідність, виключено із списків військової частини та всіх видів забезпечення.
- поновити ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом у Збройних Силах України на посаді старшого стрільця 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 18 січня 2020 по день його фактичного поновлення на військовій службі за судовим рішенням.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року скасовано та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 "Про результати службового розслідування за фактом відсутності на службі старшого солдата ОСОБА_1 " від 06 квітня 2019 року № 877.
Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 18 січня 2020 року №15-РС (по особовому складу), яким старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, ВОС-100868А звільнено у запас за підпунктом "д" (через службову невідповідність).
Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 18 січня 2020 року №18 (по стройовій частині), яким старшого солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Поновлено старшого солдата ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого стрільця механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, ВОС-100868А з 19 січня 2020 року.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період 19 січня 2020 року по 23 вересня 2021 року в сумі 213690 (двісті тринадцять тисяч шістсот дев`яносто) грн. 42 коп. з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.
Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 25 жовтня 2021 року.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
З оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду даної справи є звільнення позивача з військової служби.
Виключень щодо посади позивача у цій справі відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України «Про запобігання корупції» не встановлено.
Київський окружний адміністративний суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Разом з тим, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною rationemateriae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію rationevaloris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року у справі №320/1439/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. А. Губська
Судді М. В. Білак
О. В. Калашнікова