Справа № 520/13537/21
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 р. №520/13537/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши за правилами спрощеного провадження матеріали адміністративної справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Харківського обласного центру зайнятості, третя особа: Зміївська районна філія Харківського обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Харківського обласного центру зайнятості від 01.06.2021 №410 "Про повернення коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину фізичній особі- підприємцю ОСОБА_1 ";

- стягнути з Харківського обласного центру зайнятості на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачену суму судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона, з метою отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, надала до уповноваженого органу весь пакет необхідних документів, в тому числі звітність про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску. Після отримання такої допомоги, відповідачем протиправно ініційована перевірка відомостей поданих позивачем документів, наслідком чого було прийняття наказу "Про повернення коштів виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 " через виявлення факту подання недостовірних даних стосовно сплати єдиного внеску за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності з 01.09.2019 по 29.02.2019. Позивач вважає, що спірний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на те, що, по-перше, ОСОБА_1 не має заборгованості зі сплати ЄСВ, а по-друге, Харківський обласний центр зайнятості не є органом державного нагляду (контролю), який наділено повноваження здійснювати такий нагляд.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу та третій особі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що надані позивачем копії фіскальних чеків не спростовують інформацію Головного управління ДПС у Харківській області щодо наявності у фізичної особи-підприємця заборгованості зі сплати ЄСВ, а лише свідчать про перерахування коштів та про погашення існуючої на момент надання звітності заборгованості зі сплати ЄСВ. Крім того, зазначив, що Харківський обласний центр зайнятості наділено повноваженнями щодо здійснення контролю, що передбачено Порядком про надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 306.

Позивач та представник відповідача скористалися своїми процесуальними правами та надали до суду відповідь на відзив та заперечення на відповідь, де додатково аргументували доводи, викладені в позовній заяві.

Третя особа правом надання письмових пояснень не скористалась.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

12.06.2020 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Зміївської районної філії Харківського обласного центру зайнятості із заявою про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності з 17.03.2020 відповідно до ст. 47 Закону України "Про зайнятість населення" та Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №306 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №453) та тому, що остання є фізичною особою-підприємцем та відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування" є застрахованою особою. До вказаної заяви Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було додано: копію наказу про зупинення діяльності; відомості про ФОП, який є застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги ч. 3 ст. 47 Закону України "Про зайнятість населення"; довідку про сплату єдиного внеску, в якій особа підтверджує сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.09.2019 по 29.02.2020 у повному обсязі.

На підставі наказуХарківського обласного центру зайнятості №657 "Про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину" від 17.06.2020 з метою реалізації ст. 47 Закону України "Про зайнятість населення", виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №306 "Про затвердження порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України за метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами) (далі - Порядок) було надано допомогу по частковому безробіттю на період карантину ФОП ОСОБА_1 .

03.07.2020 відповідачем було перераховано позивачу за період з 17.03.2020 по 31.05.2020 допомогу по частковому безробіттю у розмірі 7021,24 грн, що не заперечується сторонами по справі.

На адресу відповідача 15.02.2021 надійшов лист "Про надання інформації" від Головного управління ДПС у Харківській області, відповідно до якого, контролюючий орган повідомив Харківський обласний центр зайнятості, що у позивача існувала заборгованість зі сплати ЄСВ, а саме, за липень-вересень 2019 року - погашена 17.01.2020, за жовтень-грудень 2019 року - погашена 16.07.2020, за січень-лютий 2020 - погашена 11.12.2020.

На підставі наказу №31 від 03.12.2020, виданого Зміївською районною філією Харківського обласного центру зайнятості, та листа Головного управління ДПС у Харківській області від 15.02.2021 №2375/5/20-40-24-12-19 суб`єктом владних повноважень 27.05.2021 проведено перевірку поданих позивачем відомостей для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Результати перевірки оформлені актом №383 від 27.05.2021, яким встановлено, що позивачем на момент надання документів (12.06.2020) для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину було надано недостовірні дані щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.09.2019 по 29.02.2020, що призвело до порушення вимог ч.3 ст. 471 Закону України "Про зайнятість населення" та Порядку №306.

Вказаний акт було підписано та отримано Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , крім того, позивачем було зазначено зауваження щодо висновків вказаного акту, а саме зазначила, що письмові пояснення та заперечення будуть надані нею у встановлений законодавством строк.

На підставі вищевказаних обставин, Харківським обласним центром зайнятості прийнято наказ №410 від 01.06.2021 "Про повернення коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ", відповідно до якого позивачу визначено дебіторську заборгованість допомоги по частковому безробіттю у сумі 7021,24 грн, з огляду на те, що внаслідок встановлених суб`єктом владних повноважень обставин, щодо існування зоборгованості по сплаті ЄСВ, ОСОБА_1 не мала права на отримання вказаної допомоги.

Позивач, вважаючи спірний наказ незаконним та таким, що прийнято всупереч вимогам чинного законодавства, звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 №5067-VI.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-IX від 30.03.2020 доповнено Закон України "Про зайнятість населення" статтею 47 "Допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Дана норма Закону набула чинності з 02.04.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) допомога по частковому безробіттю надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця для її виплати працівникам.

Сума допомоги по частковому безробіттю надається роботодавцям із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва за період проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Допомога по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 47 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, звертається до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подає такі документи:

1) заяву у довільній формі;

2) копію наказу із зазначенням дати початку зупинення (скорочення) діяльності;

3) відомості про працівників та/або фізичну особу - підприємця, який є застрахованою особою (прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний державний орган і мають відмітку в паспорті), у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину згідно з цією статтею;

4) довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину відповідно до цієї статті мають застраховані особи, в тому числі працівники з якими роботодавцем оформлено трудові відносини (крім осіб, які отримують пенсію).

Згідно з ч. 9 ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" розмір, порядок надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №306 (далі - Порядок №306) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що допомога по частковому безробіттю на період карантину надається центром зайнятості застрахованим особам, в тому числі працівникам, з якими роботодавцем оформлено трудові відносини (крім осіб, які отримують пенсію), у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам, з якими не припинено трудові відносини, або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.

Порядок №306 необхідно застосовувати в системному зв`язку з нормами Закону України "Про зайнятість населення", який є нормативно-правовим актом вищої юридичної сили.

Таким чином, нормою ч. 3 ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" було встановлено вичерпний перелік підстав для набуття права на допомогу по частковому безробіттю на період карантину, зокрема, надання звітності про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 надала такий звіт до Харківського обласного центру заянятості, в якому зазначила, що нею в повному обсязі було сплачено ЄСВ за шість місяців, що передують зупиненню господарської діяльності (з 01.09.2019 по 29.02.2020).

Однак, при звірці даних з Головним управлінням ДПС у Харківській області, відповідачем була виявлена заборгованість зі сплати ЄСВ, а саме: за липень-вересень 2019 року в сумі 609,26 грн - погашена 17.01.2020, за жовтень-грудень 2019 року в сумі 2323,44 грн - погашена 16.07.2020, за січень-лютий 2020 в сумі 2078,12 грн- погашена 11.12.2020.

Так, позивачем, на підтвердження вчасної сплати ЄСВ надано до суду копії фіскальних чеків №0.0..1 від 19.09.2019 на суму 925,00 грн.; №0.0..1 від 18.10.2019 на суму 925,00 грн.; №0.0..1 від 19.11.2019 на суму 930,00 грн.; №0.0..1 від 20.12.2019 на суму 930,00 грн.; №0.0..1 від 17.01.2020 на суму 1040,00 грн.; №0.0..1 від 25.01.2020 на суму 900,00 грн. та довідку з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-7, однак вказані документи не спростовують як тверджень відповідача про наявність заборгованості у ОСОБА_1 зі сплати ЄСВ саме на момент звернення до Харківського обласного центру заяйнятості з заявою про отримання допомоги по безробіттю - тобто станом саме на 12.06.2020, так і інформацію, надану податковим органом.

Щодо тверджень позивача, що Харківський обласний центр зайнятості не наділено відповідними повноваженнями для здійснення перевірки достовірності документів та відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, суд зазначає наступне.

Пунктом 23 Порядку передбачено, що Центр зайнятості має право перевіряти відомості, подані роботодавцем/фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти перерахування роботодавцю коштів Фонду для виплати працівникам/фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, допомоги по частковому безробіттю на період карантину в разі відмови або перешкоджання роботодавцем/фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, у проведенні перевірки, виявлення фактів подання Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду. Центр зайнятості контролює цільове використання коштів, що перераховуються роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, шляхом проведення відповідної перевірки протягом 90 календарних днів після останньої виплати такої допомоги працівникам та має право отримувати від роботодавця необхідні пояснення з відповідних питань, у тому числі в письмовій формі.

Відповідно до абз. 2 п. 21 та п. 22 Порядку №306 у разі виявлення факту подання фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, недостовірних документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, кошти, отримані фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, повертаються до Фонду в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги по частковому безробіттю на період карантину. Кошти для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину не надаються роботодавцям/фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, якими недотримано вимоги статті 47 Закону України "Про зайнятість населення" та цього Порядку.

Відтак, враховуючи наведені правові норми, якими передбачено право відповідача на здійснення відповідних заходів, зокрема, проведення перевірки відомостей та документів, що надаються застрахованими особами, суд не погоджується з вказаним втердженням позивача.

Щодо тверджень позивача про прийняття відповідачем пакету документів без жодних зауважень, суд зазначає, що відповідно до п. 10 Порядку у разі подання неповного пакета документів, передбачених пунктом 9 Порядку, або наявності в окремих документах помилок центр зайнятості у строки, передбачені пунктом 10, повідомляє про це роботодавцю / фізичній особі-підприємцю, який с застрахованою особою. Після доповнення або доопрацювання таких документів роботодавець/ фізична особа-підприємець, який є застрахованою особою, має право повторно звернутися до центру зайнятості протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення центру зайнятості.

Тобто відповідач повідомляє заявника про недоліки поданого пакета документів для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину у двох випадках: подання неповного пакета документів, або наявності в окремих документах помилок.

При цьому, п. 19 Порядку передбачено, що саме роботодавець в установленому законодавством порядку відповідає за достовірність документів і відомостей, що є підставою для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину, та цільове використання коштів Фонду. У разі подання недостовірних відомостей, передбачених пунктом 2 частини другої статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття", використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням установленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати Фонду заподіяну шкоду.

Згідно з ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримуються, зокрема, незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

Відтак, системний аналіз наведених норм законодавства в контексті встановлених обставин справи, дає підстави вважати, що у позивача, станом на момент звернення із заявою від 12.06.2020, було відсутнє право на отримання допомоги по частковою безробіттю на період карантину відповідно до ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення", оскільки остання надала недостовірні дані щодо відсутності сплати ЄСВ за шість місяців, що передують зупиненню господарської діяльності.

Встановлені судом обставини, вказують на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного наказу діяв з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття наказу, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та з дотримання принципу верховенства права, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Харківського обласного центру зайнятості, третя особа: Зміївська районна філія Харківського обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Горшкова