Справа № 380/10293/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору -

УСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач, ВЧ НОМЕР_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач, Франківський відділ державної виконавчої служби), у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 09.06.2021 у виконавчому провадженні ВП № 65716619 державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бойка Петра Петровича щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору в сумі 24000,00 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що винесена постанова про стягнення виконавчого збору ВП № 65716619 від 09.06.2021 суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, на думку позивача, ним добровільно виконано судове рішення у справі № 380/10173/17 шляхом перерахування 21.05.2021 у повному обсязі на картковий рахунок ОСОБА_1 4410,63 грн. Крім цього, вважає, що державним виконавцем в порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» не здійснено перевірки місця знаходження боржника, яке станом на 23.06.2021 не знаходиться у м. Львові. Звернув також увагу, що, на його думку, відповідачем неправильно визначено суму виконавчого збору, оскільки виконавчий лист носить майновий характер, тому стягненню підлягало 10% суми, яка підлягала стягненню. Відтак вважає, що у відповідача не було правових підстав для стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн, що стало підставою для звернення із цим позовом до суду.

Ухвалою від 30.06.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою від 19.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із викликом сторін.

Ухвалою суду від 23.09.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі - третя особа, ОСОБА_1 ).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Надав аналогічні усні пояснення, просив позов задовольнити.

Представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 77996 від 26.10.2021). Зазначив, що державним виконавцем відповідно до статей 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000 грн. На адресу відповідача 18.06.2021 надійшла заява ВЧ НОМЕР_1 про закриття виконавчого провадження, у якій позивач зазначив, що 21.05.2021 ВЧ НОМЕР_1 самостійно, до відкриття виконавчого провадження (АСВП № 65716619 від 09.06.2021), виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 380/10173/21, що підтверджується довідкою фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_1 . Одночасно направлено копії платіжних доручень № 861 від 20.05.2021 та № 862 від 20.05.2021. Із вказаних документів відповідач не зміг ідентифікувати перерахунок коштів ОСОБА_1 на виконання виконавчого документа, а відомості розподілу витрат, долучених до заяви, не містили юридичної приналежності до платіжних доручень №№ 861 та 862 від 21.05.2021.

Крім цього, звернув увагу суду на те, що відповідно до частини 9 статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору із дотриманням вимог ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII від 09.06.2021. Просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа в судове засідання прибула, письмових та усних пояснень по суті позову не надала.

Суд відповідно до поданих у судовому засіданні письмових заяв повноважних представників сторін перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 380/10173/20 за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 380/10173/20 адміністративний позов задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 по 17.11.2017 та зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 17.11.2017.

Львівським окружним адміністративним судом 21.04.2021 видано виконавчий лист у справі № 380/10173/20.

Державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бойком Петром Петровичем на підставі виконавчого листа № 380/10173/20 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65716619 від 09.06.2021 (а.с. 46, 47).

Одночасно 09.06.2021 державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бойком Петром Петровичем винесено постанову ВП № 65716619 про стягнення виконавчого збору (а.с. 48, 49).

Листом від 23.06.2021 позивач повідомив державного виконавця Франківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бойка П.П. про добровільне виконання рішення суду в адміністративній справі № 380/10173/21 до відкриття виконавчого провадження ВП № 65716619 (а.с. 57, 58).

Позивач, вважаючи, що державним виконавцем вчинено порушення при визначенні місця проведення виконавчих дій та порушення в частині визначення суми та порядку винесення постанови про стягнення виконавчого збору, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII визначено вимоги до виконавчого документа, відповідно до яких у виконавчому документі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно з ч. 4 ст. 4 цього Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю (пункт 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 24 наведеного Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Як встановлено судом з виконавчого листа № 380/10173/20, виданого 21.04.2021 Львівським окружним адміністративним судом, адресою боржника зазначено: АДРЕСА_1 .

Суд вважає помилковими аргументи позивача про порушення державним виконавцем норм статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на передислокацію ВЧ НОМЕР_1 до Луганської області, оскільки позивач не надав докази зміни зареєстрованого місцезнаходження як юридичної особи.

Щодо інших доводів позивача суд зазначає таке.

На підставі ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до частини 4 статті 27 Закону № 1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до приписів частини 9 статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Судом встановлено, що стягувачем - ОСОБА_1 , подано до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) заяву про примусове виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/10173/20 (а.с. 36).

Державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бойком Петром Петровичем на підставі виконавчого листа № 380/10173/20 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65716619 від 09.06.2021 та постанову ВП № 65716619 про стягнення виконавчого збору (а.с. 46-49).

З наявних у матеріалах справи письмових доказів судом також встановлено, що листом від 23.06.2021 позивач повідомив державного виконавця Франківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бойка П.П. про добровільне виконання рішення суду в адміністративній справі № 380/10173/21 до відкриття виконавчого провадження ВП № 65716619 (а.с. 57, 58), на підтвердження чого додав копію відомості розподілу виплат № 210521РВ14 від 21.05.2021 та платіжних доручень №№ 861 та 862 від 20.05.2021 (а.с. 8, 60, 61).

Виконання військовою частиною НОМЕР_1 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 380/10173/20 підтверджується також ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 380/10173/20, відповідно до якої заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання вчинити дії залишено без задоволення.

Вказаною ухвалою встановлено, що на виконання судового рішення від 21.05.2021 військова частина НОМЕР_1 перерахувала на картковий рахунок позивачки кошти в сумі 4410,63 грн, що підтверджується відомостями сервісу «Приват24» AT КБ «ПРИВАТБАНК» та вказано самою позивачкою в поданій заяві.

Крім цього, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 у справі № 380/17180/21 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , у якій вона просить:

- визнати протиправними дії військової частини військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням базового місяця липня 2015 року, а також відмови у здійсненні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 17 листопада 2017 року відповідно до положень Порядку № 1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.10.2017 року з урахуванням базового місяця лютий 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за листопад 2017 року відповідно до абз. 6 ст.4 Порядку № 178 з урахуванням базового місяця лютий 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

З огляду на встановлені обставини справи суд доходить переконання, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 380/10173/20 виконано боржником у повному обсязі до відкриття виконавчого провадження № 65716619.

Разом з цим, суд зазначає, що при відкритті провадження у державного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Фактичне виконанням судового рішення до відкриття виконавчого провадження є підставою для закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

За таких обставин відсутні підстави для висновку про протиправністю постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ВП № 65716619 від 09.06.2021 про стягнення виконавчого збору.

За правилами пунктів 2, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. А також обрати інший спосіб захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод та інтересів.

При цьому належним способом захисту порушеного права є лише такий спосіб, який відповідає вимогам матеріального закону і призводить до поновлення прав позивача до такого стану, що існував до порушення права. А якщо відновлення такого стану є неможливим - компенсує позивачу шкоду, завдану неправомірним рішенням.

Зважаючи на викладене, з огляду на відсутність у спірної постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ВП № 65716619 від 09.06.2021 про стягнення виконавчого збору такої властивості як протиправність, суд вважає належним і достатнім способом захисту порушеного інтересу позивача саме скасування цієї постанови.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові № 826/15117/17 від 27.03.2019, яка в силу приписів частини 2 статті 242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, закріпленому в статті 2 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 в частині скасування постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ВП № 65716619 про стягнення виконавчого збору є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем при зверненні до суду із цим позовом судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 20, 22, 25, 26, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 255, 287, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
1. Позов військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79044 м. Львів вул. Конотопська буд. 6/8; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору задовольнити.

2. Скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ВП № 65716619 від 09.06.2021 про стягнення виконавчого збору.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) на користь військової частини НОМЕР_4 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 287 КАС України подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур