Справа № 540/3654/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3654/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому, із врахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви від 06.08.2021, просить:

- стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі компенсацію податку на доходи фізичних осіб з грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09.01.2020 по 15.12.2020 у сумі 26008,55 грн;

- стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь середнє грошове забезпечення за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 06.04.2021 по день фактичного повного розрахунку, визначене шляхом множення кількості днів (починаючи з 06.04.21 по день повного розрахунку при звільненні) на розмір одноденного грошового забезпечення 423,73 грн.

Ухвалою від 26.07.2021 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 26.07.2021 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про відстрочення чи звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову повернута заявнику без розгляду.

Ухвалою від 10.08.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін (у письмовому провадження).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 у справі № 540/107/20 Державна фіскальна служба України наказом від 16.12.2020 № 1669-0 поновила позивача на посаді начальника головного відділу податкової міліції - першого заступника начальника ДПІ у м. Нова Каховка Херсонської області та поновила спеціальне звання - капітан податкової міліції. Крім того, 09.06.2021 на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 540/79/21 на рахунок позивача надійшли грошові кошти в розмірі 126025,78 грн. 09.07.2021 електронною поштою надійшов лист Головного управління ДФС України у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 08.07.2021 № 113/14/21-97-09. Зазначеним листом позивача повідомили, що рішення суду виконано в повному обсязі, а підстави для виплати середнього грошового забезпечення за період затримки розрахунку при звільненні на підставі положень ст. 117 КЗПП за період з 06.04.2021 по теперішній час відсутні, оскільки в рішенні Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 540/79/21 зазначена виплата не передбачена. Згідно розрахунку виплати середнього грошового забезпечення за період вимушеного прогулу та за період затримки розрахунку при звільненні, здійсненого на виконанню рішення ХОАС, ОСОБА_1 згідно наказу від 07.06.2021№ 25-ф, долученого до листа ГУ ДФС України у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 08.07.2021 № 113/14/21-97-09, рішення ХОАС від 05.04.2021 у справі №540/79/21 виконано в повному обсязі в частині стягнення з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за період затримки розрахунку при звільненні з 23.12.2020 до 05.04.2021 в сумі 43 644,19 грн. Разом з тим, позивач зазначає, що згідно наведеного розрахунку позивачу безпідставно не нарахована та не виплачена компенсація податку на доходи фізичних осіб з грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09.01.2020 по 15.12.2020 на підставі ст. 168.5 Податкового кодексу України (144491,93 грн*18%) в сумі 26008,55 грн. Таким чином, позивач вважає, що повний розрахунок з позивачем не проведений по теперішній час. Натомість, згідно ч. 1 ст. 117 КЗПП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому, позивач вважає, що відсутність у рішенні Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 540/79/21 вказівки щодо сплати середнього грошового забезпечення за період затримки розрахунку при звільненні за період з по день фактичного розрахунку не звільняє Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від обов`язку виконання приписів ч. 1 ст. 117 КЗПП. Враховуючи викладене, позивач зазначає про те, що станом на 22.07.2021 (день подачі позову) заборгованість належних йому сум при звільнені складає 26008,55 грн та заборгованість по сплаті середнього грошового забезпечення за період затримки розрахунку при звільненні за період з 06.04.2021 до 22.07.2021 становить: 108 днів х 423,73 грн (розмір одноденного грошового забезпечення встановлений рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 540/79/21) складає 45762,84 грн. Також, звертає увагу на те, що сума поточної заборгованості по сплаті середнього грошового забезпечення за період затримки розрахунку при звільненні не є остаточною та зростає кожного дня на 423,73 грн. Із наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Частинами 5, 6 ст. 162 КАС України визначено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 26.07.2021 про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідачу наданий п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Вказана ухвала отримана представником відповідача 26.08.2021, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка (а.с.64). Станом на дату прийняття рішення відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву у строки передбачені ухвалою від 26.07.2021.

Відповідно до ст. ст. 159, 162 КАС України подання заяв по суті справи, зокрема, відзиву, є правом учасників справи, а у разі його ненадання без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про встановлення йому строку для подання відзиву по справі, відтак здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 у справі №540/107/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, зокрема, зобов`язано Державну фіскальну службу України поновити ОСОБА_1 на посаді начальника головного відділу податкової міліції - першого заступника начальника ДПІ у м. Нова Каховка Херсонської області з 08.02.2016; поновити спеціальне звання ОСОБА_1 - капітан податкової міліції з 08.02.2016; визнати запис у трудовій книжці № 23 від 08.02.2016 року недійсним та вчинити про це відповідний запис у трудовій книжці ОСОБА_1 ; зарахувати ОСОБА_1 період з 08.02.2016 по день поновлення на посаді до загального трудового стажу, стажу державної служби, безперервного стажу, вислуги в спеціальних званнях.

На виконання рішення ХОАС від 10.03.2020 у справі № 540/107/20 наказом ДФС України від 16.12.2020 ОСОБА_1 поновлений на посаді начальника головного відділу податкової міліції - першого заступника начальника ДПІ у м. Нова Каховка Херсонської області.

Наказом ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 21.12.2020 №153-о ОСОБА_1 звільнений з податкової міліції у запас Збройних Сил України за підпунктом "г" пункту 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2020 у справі №540/79/21 стягнуто з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 09.01.2020 до 15.12.2020 в сумі 144491,93 грн; стягнуто з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за період затримки розрахунку при звільненні з 23.12.2020 по 05.04.2021 в сумі 43644,19 грн.

Головне управління ДФС України у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі листом від 08.07.2021 № 113/14/21-97-09 повідомило позивача про те, що рішення суду від 05.04.2020 у справі № 540/79/21 виконане в повному обсязі.

Разом із листом від 08.07.2021 № 113/14/21-97-09 позивачу був направлений розрахунок виплати середнього грошового забезпечення за період вимушеного прогулу та за період затримки розрахунку при звільненні, проведений відповідачем на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2020 у справі № 540/79/21, відповідно до якого, позивачу, зокрема, нарахована сума в розмірі 144491,93 грн, з якої утримано всього - 28175,93 грн ( ПДФО 18% - 26008,55 грн та військовий збір - 2167,38 грн).

Не погодившись з тим, що на виконання рішення суду від 05.04.2020 у справі №540/79/21 відповідачем з грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09.01.2020 до 15.12.2020 утриманий податок на доходи фізичних осіб в сумі 26008,55 грн, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача про відсутність підстав для утримання податку, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, своєчасне виконання законного рішення суду гарантує захист прав та свобод особи і є одним із показників утвердження принципу верховенства права у державі.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Держспецзв`язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції.

Пунктом 3 Порядку № 44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб.

За змістом пунктів 4, 5 Порядку № 44 виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 168. 5 статті 168 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

При цьому, Податковий кодекс України не містить вичерпного переліку сум допомог, компенсацій, які не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Тобто, така компенсація здійснюється у розмірі фактично сплаченого податку на доходи фізичних осіб, що утримується з доходів такої категорії громадян, та в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених основними розпорядниками коштів у Державному бюджеті України.

Згідно з п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, держава повністю компенсує податок на доходи фізичних осіб військовослужбовцям, тобто, вони його фактично не сплачують. Коли особа рядового і начальницького складу органів податкової міліції звільняється зі служби, то на день звільнення з ним мають повністю розрахуватися в останній день служби.

Разом із тим, суд встановив, що відповідач під час виконання рішення ХОАС від 05.04.2021 у справі № 540/79/21 не нарахував позивачу всі компенсаційні виплати, незаконно утримавши податок з доходів фізичних осіб у сумі 26008,55 грн.

Отже, відповідач протиправно не провів нарахування позивачу компенсації суми податку з доходів фізичних осіб під час виплати грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 09.01.2020 до 15.12.2020.

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем вимог податкового законодавства шляхом не проведення компенсації суми податку на доходи фізичних осіб під час виплати позивачу середнього грошового забезпечення за період вимушеного прогулу, є підстави для стягнення на користь позивача утриманої суми ПДФО у розмірі 26008,55 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь середнього грошового забезпечення за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 06.04.2021 до день повного розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне.

В силу вимог статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно зі статтею 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Невиплата звільненому працівникові-позивачу всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Отже, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом в постанові від 30.04.2020, справа №805/4458/17-а.

З матеріалів справи вбачається, що з позивачем не проведений остаточний розрахунок.

Тобто, відсутня одна з обов`язкових підстав для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

З огляду на вищевикладене та у зв`язку з тим, що фактичного розрахунку по виплаті відповідач з позивачем не провів, суд дійшов висновку про передчасність вимоги про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Отже, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Із врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з наказом голови суду від 29.07.2021 № 05-06/63 головуюча суддя Кисильова О.Й. у період з 20.08.2021 по 20.09.2021 включно перебувала у щорічній основній відпустці, у зв`язку з чим рішення у даній справі ухвалене 27.10.2021.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб у розмірі 26008 (двадцять шість тисяч вісім) грн 55 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

,кат. 106030000