Справа № 240/22297/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Попової О. Г.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сформувати та направити до Управління Державної казначейської служби України в м.Житомирі подання про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 6244 грн. 20 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 квітня 2021 року між ОСОБА_1 (надалі - позивач) та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 5 квітня 2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Мокрецькою О.О., зареєстрованим в реєстрі за №499.
Позивач вказує, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 12 742,38 грн. ним сплачено помилково, оскільки купівля квартири ним було здійснено вперше. Позивач звернулася до відповідача з проханням повернути сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, проте отримав відмову у поверненні коштів. Вважає таку відмову протиправною та такою, що порушує право позивача на повернення помилково сплаченого пенсійного збору.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки підстав для подання на повернення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна відсутні, оскільки відповідач не наділений повноваженнями щодо визначення прав власності на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, що придбавають майно вперше. Вказав, що у зв`язку із внесенням Постановою № 866 змін до Порядку № 1740, обов`язок по звільненню громадян від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна покладено на нотаріусів.
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05 квітня 2021 року між ОСОБА_1 (надалі - позивач) та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 5 квітня 2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Мокрецькою О.О., зареєстрованим в реєстрі за №499.
Відповідно до умов вказаного Договору, позивач набув у власність житло - частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач звернулася до відповідача з заявою про повернення помилково зарахованого до бюджету збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
За результатами розгляду вимоги Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 19.08.2021 повідомило, що не має можливості сформувати вищезазначене подання, оскільки не існує офіційного джерела інформації, яке підтверджувало б, що житло придбане особою вперше.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, судом встановлено таке.
Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» визначає порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Так, відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 2 цього Закону, об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок № 1740).
Згідно із абзацом першим пункту 15-1 цього Порядку збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Відповідно до пункту 15-3 Порядку №1740, в редакції станом на час придбання нерухомого майна, нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Так, позивачем на підтвердження того, що нерухоме майно придбавається позивачем вперше надано до суду: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 271108616), сформований 18.08.2021, за результатом розгляду заяв у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який містить відомості про:
1) реєстрацію права власності за ОСОБА_1 житловий будинокза адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 5 квітня 2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Мокрецькою О.О., зареєстрованим в реєстрі за №499;
2) реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка виникла на підставі свідоцтва про право власності, 18.01.2001, Рівненською АЕС.
Водночас, станом на дату звернення позивача до ГУ ПФУ в Житомирської області зі заявою про повернення сплачених коштів за майно, придбане вперше, п. 15-2 Порядку № 1740 передбачає, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій кпівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:
б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;
в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);
г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Отже, на час вирішення питання щодо наявності підстав для повернення сплачених коштів за майно, придбане вперше, законодавством визначено умови, за яких особа вважається такою, що придбаває житло вперше.
За приписами п. 15-2 Порядку № 1740, особа вважається такою, що придбаває житлов перше, якщо вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.
Так, з наданих позивачем відомостей, судом встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка виникла на підставі свідоцтва про право власності, 18.01.2001, Рівненською АЕС, 11.08.2003.
Таким чином, позивач у 2001 році набула право власності на нерухоме майно (квартиру) у 2001.
Отже, твердження позивача про придбання нею житла вперше, з урахуванням приписів п. 15-2 Порядку № 1740 України, спростовано наданими нею доказами.
Враховуючи наведені обставини, позивачем не доведено того, що купуючи частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2021, придбавала житло вперше, внаслідок чого відсутні підстави для повернення сплаченого нею збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на викладен, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову.
У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 28 жовтня 2021 року.

Суддя О.Г. Попова