Справа № 260/3008/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 жовтня 2021 рокум. Ужгород№ 260/3008/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), яким просить суд: "1. Адміністративний позов задовольнити; 2. Розглянути адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до суду; 3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи ''Територіальне медичне об`єднання" Міністерства Внутрішніх справ України по Закарпатській області №33/27-160 від 12 травня 2021р. виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції"; 4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з основним розміром пенсії 90% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання" Міністерства Внутрішніх справ України по Закарпатській області №33/27-160 від 12 травня 2021р. виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 по день проведення перерахунку; 5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.".

21 липня 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.

12 серпня 2021 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшов від відповідача відзив на позов, відповідно до якого відповідач, просив адміністративний позов залишити без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначило, що у позивача право на перерахунок пенсії виникло починаючи із грудня 2019 року, однак з вказаним позовом він звернувся до суду лише в липні 2021 року, з пропуском строку звернення.

Одночасно, разом із відзивом на позов на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло від відповідача клопотання про залучення до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області", витребування від Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області", первинні документи, де відображено відомості про нараховану та випечену заробітну плату; положення про преміювання; накази про присвоєння премії та встановлених у довідці надбавок та про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вирішуючи питання щодо пропуску строку звернення до суду позивачем з вказаним позовом, суд враховує таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 КАС України.

Відповідно до статті 122 частини 1 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із статті 122 частиною 2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд встановив, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 07 липня 2021 року про відмову щодо перерахунку пенсії (а.с.а.с. 10, 11).

Інших доказів, які б свідчили про зворотнє, суду не надано.

Разом з тим, суд зазначає, що зверненню до відповідача із заявою про перерахунок пенсії передувало підготування та надання Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року.

В той же час, Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" така довідка була видана на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду тільки 12 травня 2021 року, що унеможливлювало звернення позивача із заявою до відповідача про здійснення перерахунку пенсії раніше, а відповідно і подання адміністративного позову до суду за захистом своїх прав (а.с. 8).

Таким чином, з врахуванням наведених висновків та обставин, суд приходить висновку, що строк звернення до суду з вказаним позовом позивачем не пропущено.

Відповідно до частини другої статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Постановою Верховного Суду від 31 березня 2021 року, що ухвалена у справі у справі № 240/12017/19 (спір пов`язаний із статусом і соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновків, викладених, зокрема, у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, суд зазначає наступне.

Однак необхідно зазначити, що ухвалюючи постанову 24 листопада 2020 року постанову у справі № 815/460/18 (спір щодо відмови йому у перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, визначених Одеським обласним військовим комісаріатом в довідці від 21 травня 2012 року №11027, зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення.) Верховний суд зазначив, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає. Процесуальний закон у частині визначення строків звернення до суду не містить особливостей стосовно спорів у сфері соціального захисту, зокрема, тих, що стосуються регулярних (щомісячних тощо) виплат, які держава в особі її уповноважених суб`єктів владних повноважень з власної вини протягом тривалого часу не виплачувала такій фізичній особі пенсію або виплачувала у неповному розмірі. Також Верховний суд зазначив про наявність аналогічної правової позиції стосовно застосування процесуального строку у спорах, пов`язаних із правом особи на соціальний захист, зокрема, викладені у постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі №164/1904/14-ц, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24 квітня 2018 року у справі №646/6250/17, 30 жовтня 2018 року у справі №493/1867/17, 22 січня 2019 року у справі №201/9987/17(2-а/201/304/2017), 29 листопада 2019 року у справі №642/7479/16-а, 30 січня 2020 року у справі №554/5119/16-а, 23 липня 2020 року у справі №761/28365/16-а.

Ухвалюючи постанову у справі № 240/12017/19 Верховний суд не відступив від висновків, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі №164/1904/14-ц, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24 квітня 2018 року у справі №646/6250/17, 30 жовтня 2018 року у справі №493/1867/17, 22 січня 2019 року у справі №201/9987/17(2-а/201/304/2017), 29 листопада 2019 року у справі №642/7479/16-а, 30 січня 2020 року у справі №554/5119/16-а, 23 липня 2020 року у справі №761/28365/16-а, 24 листопада 2020 року у справі № 815/460/18.

Згідно із статтею 51 частиною 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду, у зв`язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання, зокрема, поновлення строків звернення до суду у спірних правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Враховуючи положення статті 122 частини 1 КАС України в системному зв`язку з положенням статті 51 частини 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суд вважає, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, позов з вимогами, пов`язаними з виплатою сум пенсії за минулий час може бути поданий без обмеження будь-яким строком.

Спірним є питання щодо правомірності дій відповідача, які виявилися у відмові у перерахунку пенсії позивачеві у термін (з дати), який позивач визначив у поданій заяві відповідачеві. Таким чином, суд оцінює правомірність/протиправність дій відповідача щодо відмови позивачеві згідно поданої заяви.

Окрім того, на те, що позивачем не пропущеного строку звернення до суду вказує й те, що довідка про грошове забезпечення для перерахунку пенсії (без якої є неможливим перерахунок пенсії) складена уповноваженим органом 12 травня 2021 року (а.с. 8). Позивач звернувся до суду 19 липня 2021 року. Таким чином, зокрема, з часу складання довідки до часу звернення до суду за захистом своїх порушених прав, позивачем строки, встановлені статтею 122 КАС України, не пропущено.

Враховуючи те, що позивачем отримана довідка про розмір грошового забезпечення у травні 2021 року, звернення позивача із відповідною заявою та зазначеною довідкою до відповідача відбулося у червні 2021 року, то суд вважає, що у спірному випадку строк звернення до суду з вказаним позовом позивач не пропустив.

Відповідно до статті 49 частини 2 КАС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У відповідності до статі 49 частини 5 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

З аналізу вказаних норм встановлено, що необхідною умовою залучення третіх осіб є той факт, що судове рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки осіб, які не є стороною у справі.

На переконання суду, оскільки предметом спору є, зокрема, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, то судове рішення у справі не впливає на права або обов`язки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" у тій мірі, яка є необхідною для залучення такої особи до участі у даній справі. Участь Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" в процедурі виконання судового рішення, у випадку задоволення заявлених позовних вимог, не впливає на обсяг прав, інтересів та обов`язків такої особи, які врегульовані законодавчими нормами, в межах розгляду даної адміністративної справи.

Крім того, відповідач не конкретизує та не обґрунтовує необхідності залучення до участі в справі Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та не зазначає, яким чином прийняте у справі рішення може вплинути на права та інтереси такої особи.

З урахуванням викладеного, у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору необхідно відмовити.

Відповідно до статті 80 частини 1 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таким чином законодавцем встановлено, що клопотання про витребування доказів судом може бути подано учасником справи лише у випадку неможливості самостійно надати такі докази.

Статтею 80 частиною 2 пунктом 4 КАС України передбачено, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що, зокрема, позивач (його представник) вживав заходи щодо самостійного отримання доказу про витребування якого просить суд. Також особою, що подала клопотання про витребування судом доказів, не зазначено причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Таким чином відповідачем не дотримано необхідних умов, при наявності яких суд може витребувати докази передбачені статтею 80 частиною 2 пунктом 4 КАС України представником відповідача не вказано заходи, яких особа вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, тобто доказів того, що відповідач вживав заходи для отримання вказаних документів. Також не надано і відмови у наданні запитуваних документів. А відтак суд приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Статтею 257 частиною 3 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 20 КАС України адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин - є адміністративною справою незначної складності (малозначною справою).

Згідно із статтею 12 частиною 6 пунктом 3 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно із статтею 262 частиною 6 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Однак, поданим клопотанням не обґрунтовано, дослідження яких саме матеріалів є необхідним у судовому засіданні та яким чином розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) вплине на об`єктивність з`ясування обставин справи, ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

Таким чином, суд вважає подане клопотання безпідставним та не обґрунтованим.

З урахуванням наведеного, враховуючи відсутність будь-якого обґрунтування доводів поданого представником відповідача клопотання та з огляду на те, що дана категорія справ є справою незначної складності для якої пріоритетним є швидке вирішення, а також вона не визначена справою, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись статями 49, 80, 121, 122, 248, 256, 263 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

У задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у даній адміністративній справі відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про витребування доказів відмовити.
У задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя С.Є. Гаврилко