Справа № 540/1345/21
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1345/21
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, треті особи: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, треті особи: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (далі - Управління), про: визнання неправомірними дій Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо невиплати на його користь, як учасника бойових дій, разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, яка передбачена статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком в сумі 8190 грн.; зобов`язання Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат донарахувати і виплатити на його користь недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком в сумі 8190 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 04.05.2018 року.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Управління у поданому Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України до Управління соціального захисту Волноваської райдержадміністрації ОСОБА_1 відсутній в переліку осіб, які мають право на отримання грошової допомоги до 5 травня у 2020 році. З особистою заявою щодо виплати допомоги до 5 травня у 2020 році ОСОБА_1 до управління також не звертався.

Управлінням не здійснювалось перерахування коштів одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2020 ропі ОСОБА_1 , як пільговику відповідно до вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Не проведення спірної виплати і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не був внесений до переліків/списків осіб, які мають право на отримання грошової допомоги за 2020 рік, поданих Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України до Управління, а з особистою заявою щодо виплати допомоги до 5 травня у 2020 році він не звертався.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції помилковим і такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі Закон)

01 січня 1999 року набрав чинності Закон №367-ХІV, яким доповнено Закон частиною в такій редакції: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком".

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон №107-VI) текст статті 12 Закону №3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зміни, внесені вказаним підпунктом, визнані неконституційними.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним Кодексом України (далі БК).

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року №79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Натомість, Конституційний Суд України рішенням від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), зокрема положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України в частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

З аналізу наведеного вбачається, що станом на час виникнення спірних правовідносин рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 відновлено дію частини п`ятої статті 12 Закону у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що свідчить про наявність законодавчо передбаченого обов`язку здійснювати виплати у відповідності саме до вимог та розмірів, визначених Законом.

Поряд з цим, КМУ в Постанові «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань» від 19 лютого 2020 року №112 передбачив, що районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 13 Закону.

Отже, на час належної виплати позивачу у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли як Закон, так і вказана Постанова №112.

Разом з тим, з огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2020 році слід застосовувати саме Закон, який має вищу юридичну силу по відношенню до вищевказаної постанови КМУ.

Наведені висновки також узгоджуються з правовою позицією, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 січня 2021 року, справа №440/2722/20.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на ту обставину, що він не є відповідним центральним органом виконавчої влади, а тому не може здійснювати спірну виплату, оскільки відповідно до частини першої статті 17-1 Закону щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого Постановою КМУ від 17 червня 2015 року №423, Мінсоцполітики є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім`ї, протидії торгівлі людьми, відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, соціального захисту ветеранів війни та осіб, на яких поширюється дія Закону в частині організації виплати їм разової грошової допомоги, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, у сфері здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, у сфері здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки та з питань захисту прав дітей.

Підпунктом 41 пункту 4 вказаного Положення визначено, що Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону.
З наведеного можна дійти висновку, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни, а тому центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є відповідним органом, уповноваженим здійснювати виплату спірної допомоги.

Наведені висновки також узгоджуються з правовою позицією, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 січня 2021 року у справі №440/2722/20, в якій судом визнано протиправною бездіяльність саме Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік.

Висновки ж суду першої інстанції з приводу того, що згідно переліків/списків осіб, які мають право на отримання грошової допомоги за 2020 рік, поданих до Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ОСОБА_1 не значився, з особистою заявою щодо виплати допомоги до 5 травня у 2020 році ОСОБА_1 не звертався, а тому є підстави для відмови в задоволені позову, колегія суддів вважає помилковими, оскільки, як було зазначено вище, позивач має право на отримання спірної виплати, таке право не було оскаржено іншими учасниками процесу.

При цьому, не зазначення позивача в списках на отримання спірної виплати не може бути підставою для її не проведення, оскільки судом беззаперечно встановлено право ОСОБА_1 на отримання спірної виплати відповідно до Закону, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Колегія суддів зазначає, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).

На думку колегії суддів, вказані висновки ЄСПЛ належні до застосування в даному випадку, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивача не було внесено у відповідні списки на отримання виплати саме Державою (в особі її органа - Міністерства оборони України), а тому Держава не повинна отримувати з вказаної бездіяльності зиск у вигляді грошових коштів, які належали до виплати позивачу.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, треті особи: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо невиплати на користь ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, яка передбачена статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Донецький обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.