Справа № 420/15315/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» (вул. Пушкінська, 34, м. Одеса, 65000, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 60251 від 20.05.2021 року про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» критеріям ризиковості платника податку;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 78655 від 22.07.2021 року про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» критеріям ризиковості платника податку;

- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» з переліку платників податків, якi відповідають критеріям ризиковості платника податку.

- покласти на Головне управління ДПС в Одеській області та Державну податкову службу України судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» пов`язані з розглядом даної позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» зареєстроване як юридична особа 06.04.2015 року, Учасником Товариства та директором підписантом є громадянин України ОСОБА_1 щодо якого не розпочато жодного досудового розслідування в рамках кримінального провадження, він не виступає обвинуваченим, підозрюваним, свідком в такій категорії справ. Товариство має статус платника ПДВ з 07.04.2015 року. Станом на дату подання позову позивач не має податкового боргу та здійснює наступну діяльність: роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; рекламні агентства; дослідження кон`юктури ринку та виявлення громадської думки; надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів. Зареєстрований Статутний капітал 10 004 000,00 гривень. Позивач має постійних ділових партнерів, з якими укладає господарські договори та для яких ділова репутація, надійність та прозорість ведення бізнесу є найважливішими критеріями вибору партнерів. Усі контрагенти позивача є діючими суб`єктами господарювання, які зареєстровані у встановленому законом порядку та взяті на облік у контролюючих органах та є платниками ПДВ, не визнані фіктивними. Комерційна діяльність позивача полягає, серед іншого, в оптовій торгівлі фармацевтичними товарами.

20.05.2021 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення № 60251 відносно ТОВ «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» про відповідність платника податку критеріям ризиковості за п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. У графі податкова інформація зазначено: «Керівник яких є одночасно посадовою особою більше ніж трьох суб`єктів господарювання, що у свою чергу може свідчити про ризиковість здійснення операцій». Позивач зазначає, що дана податкова інформація нічим не обґрунтована, є нелогічною, некоректною. Таке рішення контролюючого органу порушує права та інтереси позивача з огляду на той факт, що внесення до переліку ризикових надає контролюючому органу беззаперечну підставу для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних. Внесення підприємства до переліку ризикових платників перешкоджає здійсненню нормальної господарської діяльності платника податків з огляду на те, що всі податкові накладні, які підлягають реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, автоматично зупиняються і це створює додаткові перешкоди в здійсненні господарських операцій, а також руйнує ділову репутацію підприємства перед контрагентами.

31.05.2021 року позивачем було направлено комісії регіонального рівня Повідомлення № 1, Повідомлення № 2, Повідомлення № 3, Повідомлення № 4, Повідомлення № 5 та Повідомлення № 6 про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку з додатками.

01.06.2021 року та 16.07.2021 року позивачем було направлено комісії регіонального рівня Повідомлення № 1 та про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку з додатками.

Однак, надані позивачем 31.05.2021, 01.06.2021, 16.07.2021 року документи комісія регіонального рівня не визнала достатніми доказами невідповідності позивача критеріям ризиковості платника. Більш того, без будь-якого обґрунтування чи надання будь-яких пояснень позивачу комісія регіонального рівня винесла нове рішення №78655 від 22.07.2021 року, яким фактично повторно віднесла ТОВ «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» до платників податків, що відповідають критеріям ризиковості платників податків. В рішенні лише міститься відмітка «з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 16.07.2021 р. №1».

Позивач зазначає, що і оскаржуване рішення №78655 від 22.07.2021 року не містить жодної аргументації підстав та причин віднесення його до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку та не містить доказів наявності податкової інформації, що свідчить про ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи. Рішення комісії регіонального рівня №78655 від 22.07.2021 року, також всупереч встановленій формі (додаток 4 до Порядок №1165), не містить розшифрування, яка саме податкова інформація наявна у комісії, натомість лише дублюється формулювання із Порядок №1165, яке не дає будь-якого, розуміння, яка ж конкретно податкова інформація наявна в комісії регіонального рівня, що стала підставою для прийняття повторного (дублюючого) рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку. Тобто рішення комісії регіонального рівня не є обґрунтованим, а отже не є правомірним.

Ухвалою суду від 31.08.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

24.09.2021 року від представника ГУ ДПС в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача є повністю необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник зазначає, що на виконання Постанови № 1165 позивача 20.05.2021 року внесено до Переліку ризикових платників податків відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, визначених Постановою № 1165, рішення № 60251 від 20.05.2021 року про відповідність критеріям ризиковості платника податку направлено через електронний кабінет. За результатами проведеного аналізу ТОВ «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» встановлено, що керівник є одночасно посадовою особою більше ніж трьох суб`єктів господарювання, що в свою чергу може свідчити про ризиковість здійснення операцій. Позивача включено до Переліку ризикових платників податків з метою забезпечення заходів, направлених на упередження формування та розповсюдження сум ризикового ПДВ, недопущення функціонування транзитно-конвертаційних груп, уникнення виконання податкового обов`язку підприємствами реального сектору економіки.

Ухвалою суду від 25.10.2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» зареєстроване як юридична особа у встановленому законом порядку 06.04.2015 року, перебуває на обліку як платник податків з 07.04.2015 року.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами економічної діяльності ТОВ «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» за КВЕД є: 47.73 роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (основний); 47.74 роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.11 рекламні агентства; 73.20 дослідження кон`юктури ринку та виявлення громадської думки; 77.11 надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.

20.05.2021 року Комісією з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області прийнято Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 20.05.2021 року № 60251, яким, відповідно до п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, встановлено відповідність ТОВ «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» критеріям ризиковості платника податку, підстава: п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку: керівник яких є одночасно посадовою особою більше ніж трьох суб`єктів господарювання, що у свою чергу може свідчити про ризиковість здійснення операцій.

16.07.2021 року позивачем було направлено комісії регіонального рівня Повідомлення № 1 та про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку з додатками.

22.07.2021 року Комісією з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області за результатами розгляду наданих пояснень та документів прийнято Рішення про відповідність ТОВ «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» критеріям ризиковості платника податку № 78655 з підстав: п.8 Критеріям ризиковості платника податку: керівник яких є одночасно посадовою особою більше ніж трьох суб`єктів господарювання, що у свою чергу може свідчити про ризиковість здійснення операцій.

Позивач вважає рішення про його відповідність критеріям ризиковості платника податку протиправним та таким, що підлягає скасуванню, і, як результат належного захисту порушених прав виключення позивача з переліку ризиковості платників податку, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019 року затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Віднесення Комісією контролюючого органу Товариства до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості є передумовою зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В подальшому відповідність критеріям ризиковості має бути спростовано платником податків шляхом подання на вимогу податкового органу переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, і лише ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування або ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства є підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

Аналізуючи вищенаведені норми можна вбачати, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, вирішенню Комісією регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, потім моніторинг платника податку, податкової накладної/ розрахунку коригування.

Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності позивача Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання Товариством для реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/ розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

З огляду на спірне рішення № 60251 суд встановив, що воно не містить мотивів та обґрунтувань віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості. У графі «податкова інформація» відповідач вказав, що керівник позивача є одночасно посадовою особою більше ніж трьох суб`єктів господарювання, що у свою чергу може свідчити про ризиковість здійснення операцій.

Відповідно до ст.. 16 Закону України «Про інформацію», податкова інформація сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Відповідач не зазначив суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано інших суб`єктів господарювання та не зазначено підстави які не дають керівнику ТОВ «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» бути одночасно посадовою особою більше ніж трьох суб`єктів господарювання.

Аналогічну правову позицію про необхідність зазначати в рішенні суть та характер наявної податкової інформації, ідентифікацію конкретних підстав, які відповідач вважає ризикованими та, що стала підставою для прийняття такого рішення, висловив Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 року по справі № 640/11321/20.

Відповідно до форми рішення в ньому міститься графа про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку необхідно також зазначити, яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

В свою чергу, згідно п. 71.1 ст. 71 ПК України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Збір податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючим органом врегульовано ст.ст. 72, 73 ПК України.

Відповідно до ст. 74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Підпунктом 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, і необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позивача внесено до переліку ризикових платників податків відповідно до Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, які затверджені постановою КМУ від 11.12.2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Проте, жодного доказу, зокрема, але не тільки службових записок, належним чином оформлених даних у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, первинних документів, тощо, до суду відповідачем не надано.

Суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рiшення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в документі, що оскаржується. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування, які є фундаментальними для правової держави (Постанова ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, винесена 28 травня 2020 року у справі № 826/17201/17).

Крім того, вірними суд вважає наголошення позивача на те, що Податковим кодексом не визначено статус інформації про кількість керівних посад, які займає особа в суб`єктах господарювання, Податковим кодексом України не встановлено будь-яких обмежень такої кількості посад для однієї особи. Більш того, Податковий кодекс не містить будь-яких посилань на те, що інформація про кількість посад, які займає одна особа в різних суб`єктах господарювання, є податковою інформацією, яка може бути використана як підстава для віднесення особи до ризикових за критерієм, передбаченим п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість. Разом з тим неврегульованість на нормативному рівні питання, яким саме чином мав би діяти відповідач, не може бути підставою для прийняття незаконних рішень, оскільки ст.. 19 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи не доведення податковим органом правомірності включення позивача до переліку ризикових платників податків, оскаржувані рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 20.05.2021 № 60251 та від 22.07.2021 року № 78655, про відповідність ТОВ «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» критеріям ризиковості платника податку, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку є необґрунтованими та протиправними, а тому підлягає скасуванню судом.

Оскільки рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків є протиправними та підлягають скасуванню, у суду наявні підстави для зобов`язання відповідача виключити ТОВ «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дiй, мiнiмiзують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, п. 74, вiд 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та iншi проти Румунії», заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер плдiз проти Туреччини», п.128, та «Беєлер проти Італії», п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Харватії», п. 74).

Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навiвши обгрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, вiд 1 липня 2003 року).

Рішенням ЄСПЛ у Справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 року (набуло статусу остаточного 20.01.2012 року) встановлено було настпне:

1. Державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права,

2. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси

3. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

4. Потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

5. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються.

6. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішенняу справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 2270 грн. судового збору.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» (вул. Пушкінська, 34, м. Одеса, 65000, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язати вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 60251 від 20.05.2021 року про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» критеріям ризиковості платника податку.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 78655 від 22.07.2021 року про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» з переліку платників податків, якi відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Стягнути за рахунок бюджетний асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВИК МЕД-ФАРМ» (вул. Пушкінська, 34, м. Одеса, 65000, ) понесені судові витрати у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук