Справа № 520/3618/19
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 р.Справа № 520/3618/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Коваленко М.В.

представника відповідача Черніченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.07.21 року по справі № 520/3618/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України , Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про усунення недоліків та ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі та уточненої позовної заяви, просив суд: стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку в порядку ст.117 КЗпП України за весь проміжок часу затримки по день фактичного розрахунку з урахуванням індексації та несвоєчасної виплати (в частині компенсації за невикористану відпустку з 1998 по 2003 рік); стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 різницю в заробітній платі за час його роботи за період з 18.06.2005 по 10.02.2005 на нижчій посаді; стягнути з відповідача нанесену йому неправомірними діями, які мають всі ознаки кримінальних правопорушень, моральну шкоду, розмір якої буди визначено позивачем у ході судового розгляду, з урахуванням суми заборгованості Головного управління ДФС у Харківській області перед позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.05.2003 року не виконано, виплат за вимушений прогул відповідно до закону та рішення суду не проведено. Позивач зазначив, що його призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділу по скороченню податкової заборгованості ГВПМ СДПІ м. Харкова всупереч вказаного рішення суду. Також позивач зазначив, що при звільненні його вдруге не були виплачені грошові кошти, в тому числі компенсація за невикористану відпустку та різниця в заробітній платі за час його роботи з 10.06.2003 по 10.02.2005 на нижчеоплачуваній посаді.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду 13.02.2020 зазначене рішення частково змінено з підстав його прийняття.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 за нововиявленими обставинами у справі, в якій просив суд:

- скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 по справі №520/3618/19;

- ухвалити нове рішення та задовольнити вимоги в повному обсязі по позовній заяві від 10 квітня 2019 року, якою позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Харківській області та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495), Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не досліджено докази, які є нововиявленими обставинами.

Вказує, що надані ним докази свідчать не про переоцінку доказів, досліджених судом під час розгляду справи і ухвалення рішення 17.09.2019, а про те, що судом помилково були взяті до уваги докази, достовірність яких не було перевірено іншими джерелами доказування.

Позивач вважає, що судом не розглянуто питання надання відповідачем доказів виконання рішення суду від 20.05.2003 по справі № 2-1687 2003 рік, зокрема судом не з`ясовано законність призначення позивача наказом № 338-о від 17.06.2003, згідно з яким позивач не був звільнений з попередньої посади, та не з`ясовано погодження його призначення з керівництвом.

Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Головне управління ДПС у Харківській області утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Позивач у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її відхилити.

Представник Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її відхилити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши ухвалу суду, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке .

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 вказаної норми визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Тобто, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору.

Так, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 800/578/17 (провадження № 11-747заі19) та постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14224/15 та від 28 лютого 2020 року у справі №810/708/13-а.

Судом встановлено, що позивач, звертаючись із заявою про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 по справі №520/3618/19, не погоджується, що під час ухвалення рішення у зазначеній справі судом враховані докази, які стали підставою для висновку про відмову у задоволенні позову.

Так, позивач наголошує, що 18.01.2021 є датою, коли йому стало відомо, що копії заяви від 28.05.2003 та рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 у справі № 2-1687 зареєстровані в ГУ ДФС у Харківській області 18.12.2020 вх. № Г/346/ЗВГ, що, на думку позивача, свідчить про те, що вказані документи були відсутні у ГУ ДПС у Харківській області, що не уможливлює їх розгляд і виконання при кадрових призначеннях 17.06.2003 і внесення в наказ з кадрових питань № 338-о від 17.06.2003, в який незаконно внесені вказані документи.

Судовим розглядом встановлено, що наказом голови Державної податкової адміністрації у Харківській області від 08.04.1999 № 146-0 майора податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника відділу податкової міліції ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова з 07.04.1999, з виплатою компенсації за невикористану відпустку з 01.01.1999 (т.1, а.с. 121).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 по справі № 2-1687 2003 рік вищевказаний наказ визнаний незаконним та ОСОБА_1 поновлений на посаді. З Державної податкової адміністрації у Харківській області стягнуто на користь ОСОБА_1 : 26.844,50 грн грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, 5000 грн у відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати по справі(а.с.13-16).

Судовим рішенням також встановлено, що відповідно до довідки начальника ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 15.04.2003 року № 76/05-074 середньомісячний заробіток ОСОБА_1 складає 536,89 грн.

Відповідно до наказу голови Державної податкової адміністрації від 17.06.2003 № 338-о майора податкової міліції ОСОБА_1 з 18.06.2003 призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділу оперативних заходів по скороченню податкового боргу ГВПМ СДПІ м. Харкова по роботі з великими платниками податків, встановивши йому посадовий оклад 200 грн. Підстава: рішення Дзержинського місцевого суду м. Харкова від 20.05.2003, заява ОСОБА_1 (т.1, а.с. 123).

Наказом голови Державної податкової адміністрації від 25.11.2004 № 683-о майора податкової міліції ОСОБА_1 з 30.11.2004 звільнено з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативних заходів по скороченню податкового боргу ГВПМ СДПІ м. Харкова по роботі з великими платниками податків, у відставку, з виплатою, зокрема, компенсації за невикористану відпустку з 01.01.2004 (т.1, а.с.127).

Відповідно до наказу голови Державної податкової адміністрації від 01.02.2005 № 53-о наказ ДПА у Харківській області від 26.11.2004 № 683-о було змінено, - виправлена дата звільнення з 30.11.2004 на - 01.02.2005 (т.1, а.с. 129).

Доводи апелянта про те, що судом помилково були взяті до уваги докази, достовірність яких не була перевірена іншими джерелами доказування, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, а також докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

В якості нововиявленої обставини апелянт також посилається на особисті рахунки за 2003-2005 роки.

Колегія суддів зазначає, що особисті рахунки та відомості, вказані в них, не є нововиявленими обставинами, оскільки відомості про нарахування заробітної плати були відомі як відповідачу, так і позивачу, існували на час прийняття спірного рішення, отже не є доказом, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду.

Позивачем не надано доказів неможливості отримання зазначених доказів своєчасно, та що зазначені відомості не могли бути відомі позивачу.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 3 квітня 2018 року у справі № 477/1012/14-а

Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Правєдная проти Росії", №. 69529/01; у справі "Рябих проти Росії", № 52854/99, п.52; у справі "Брумареску проти Румунії", № 28342/95, п. 61).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказані заявником обставини не змінюють правового регулювання спірних правовідносин та не доводять факту допущення судом помилки при розв`язанні спору, а тому підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 у справі відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 березня 2018 року в справі № 2а-23903/09/1270.

Колегія суддів зазначає, що в контексті п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судового рішення можуть слугувати лише ті фактичні обставини, які мали істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі та суду.

Ініціювання перегляду судового рішення лише з метою нового слухання і вирішення справи суперечить принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини, викладені ОСОБА_1 у заяві, не є нововиявленими, а зазначення у заяві про те, що позивач звернувся з запитом до керівника ГУ ДПС у Харківській області вже після ухвалення рішення суду у справі №520/3116/19, в якому просив надати документи, які були предметом розгляду у справі, але не були відомі суду та позивачу і вплинули на рішення суду (арк.6 заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами) свідчить виключно про незгоду позивача з судовим рішенням, що набрало законної сили, та намаганням у такий спосіб змінити результат судового розгляду, тобто, вплинути на правовідносини між учасниками спору, що стали стабільними.

Згідно з п. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду відсутні.

Доводи апелянта спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 по даній справі прийнята з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 по справі № 520/3618/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 26.10.2021 року