Справа № 500/4686/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4686/21

21 жовтня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Галінська А.В.

представника позивача Друзюк Р.М.

представника відповідача Крупа Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Тернопільської міської ради до Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська міська рада (надалі, позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області (надалі, відповідач, Казначейство), в якому просив визнати протиправними дії Управління державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області по безспірному списанню витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_1 в сумі 2000,00 грн., на підставі виконавчого листа від 30.06.2021 у справі №500/3667/20 з рахунків Тернопільської міської ради.

Позов обґрунтований тим, що на думку позивача безспірне списання коштів Казначейством з рахунків Тернопільської міської ради на підставі виконавчого листа від 30.06.2021 у справі №500/3667/20 свідчить про фактичну та безпідставну заміну ним боржника у вказаному виконавчому листі. Вважає, що виконавчий лист від 30.06.2021 №500/3667/20 підлягає поверненню стягувачу з підстав невідповідності вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та у зв`язку із відсутністю рахунків Управління містобудування, архітектури та кадастру в органах Казначейства.

Ухвалою суду від 04.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради не є самостійним клієнтом Управління та не має відкритих рахунків в органах Казначейства, та у відповідності до Положення про Управління містобудування, архітектури та кадастру, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради від 25.10.2019 №7/39/19, є виконавчим органом Тернопільської міської ради, підконтрольним та підзвітним міській раді, підпорядковане виконавчому комітету та міському голові (п.1.1. Положення), а також утримується за рахунок коштів бюджету громади (п.7.1. Положення). Вважає, що відповідальність за зобов`язаннями Управління покладається на орган управління боржника, а саме Тернопільську міську раду. Зазначив, що наведене прослідковується у висновках Тернопільського окружного адміністративного суду у судовому рішенні у справі №500/3667/20, яким визначено код ЄДРПОУ боржника - 34334305. Додатково звернув увагу суду на тому, що позивач вказав у позовній заяві, що Тернопільська міська рада не була учасником судової справи №500/3667/20, і як наслідок не могла виступати боржником, проте, як вбачається із вступної частини рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №500/3667/20, Тернопільська міська рада виступала у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та її інтереси під час судового розгляду справи представляла одна і та ж особа, що й відповідача. Просить врахувати, що у відповідності до частини 1 статті 77 Закону №280 шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом. Отже, на думку представника відповідача, до повноважень Управління не входить самостійна заміна сторони боржника за виконавчим документом.

Представник позивача подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що у спірному випадку у виконавчому листі боржником визначено управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради. Вважає, що чинним законодавством регламентовано чіткий порядок дій відповідача у випадку, коли боржник не має відкритих рахунків в органі казначейства, це повернення виконавчого документа стягувачеві. Просить врахувати, що в спірному випадку орган Казначейства власними міркуваннями прийшов до висновку, що відповідальність за зобов`язаннями Управління містобудування, архітектури та кадастру покладається на орган управління боржника - Тернопільську міську раду. Наведене, на думку представника позивача, свідчить про те, що відповідач всупереч вимогам частини другої ст.19 Конституції України діяв у спосіб та в порядку, що не визначені Законами та Конституцією України. Просить врахувати також те, що суд у своєму рішенні від 16.03.2021 у справі №500/3667/20 не вирішував питань стягнення судових витрат на стадії виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 22.09.2021 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 06.10.2021 о 09:30 год.

06.10.2021 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 21.10.2021 о 11:00 год.

21.10.2021 у відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві, письмових поясненнях.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову повністю з мотивів, наведених у відзиві на адміністративний позов.

Судом встановлено, що 12.07.2021 Управлінням Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області на адресу Міського голови направлено повідомлення №2-39/937, зі змісту якого вбачається, що з рахунку UA0046604 КПКВ 0110150 буде здійснено безспірне списання витрат на правову допомогу по КЕКВ 2240 в сумі 2000,00 грн.

Також, як слідує з вказаного повідомлення, 12.07.2021 на адресу УДКСУ у м.Тернополі Тернопільської області надійшов виконавчий лист Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 по справі №500/3667/20 про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2000,00 грн.

У відповідь на вказане повідомлення Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради листом від 14.07.2021 №14964-Ю зазначено, що виконавчий лист від 30.06.2021 №500/3667/20 відповідно до пункту 9 Порядку підлягає поверненню стягувачу з підстав відповідності вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку з відсутністю рахунків Управління містобудування, архітектури та кадастру в органах Казначейства. Окрім цього, згідно даного виконавчого листа Тернопільську міську раду боржником не визначено, тому безспірне списання коштів з її рахунків суперечить вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим позивач просив утриматися від вчинення таких дій.

Після цього, Управлінням Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області направлено на адресу Тернопільської міської ради лист від 15.07.2021 №4-07-07/959, у відповідності до якого повідомлялося, що Управління містобудування, архітектури та кадастру є структурним підрозділом Тернопільської міської ради, підконтрольне та підзвітне міській раді (норми Положення про управління містобудування, архітектури та кадастру, згідно з додатком №19 до рішення міської ради №7/39/19 від 25.10.2019.), немає статусу юридичної особи та відкритих рахунків в органах Казначейства, відповідальність за зобов`язаннями Управління покладається на орган управління боржника, а саме Тернопільську міську раду. Також, зазначено про те, що до повноважень Управління не входить самостійна заміна сторони боржника.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (далі Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першої статті 5 Закону N 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частинами першою і другою статті 6 Закону N 1404-VIII передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання (частина 4 статті 6 Закону N 1404-VIII).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок № 845.

За змістом пункту 2 Порядку № 845 боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання; стягувачі - фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави.

Пунктом 6 Порядку №845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету). До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві передбачені пунктами 9 -9-2 Порядку.

Як слідує з матеріалів справи, стягувач ОСОБА_1 12.07.2021 звернувся до Управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області із заявами та виконавчими документами, виданими Тернопільським окружним адміністративним судом, для подальшого виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №500/3667/20, якою в резолютивній частині постановлено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу на суму 2000,00 та судових витрат на суму 840,80 грн.

Законом України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" визначена система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування (надалі, Закон №280). Частиною першою ст.10 Закону №280 передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією, цим та іншими законами.

Частиною першою ст.11 Закону №280 визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах є підконтрольними та підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

В той же час, частиною першою ст.22 Бюджетного кодексу України передбачено, що для здійснення програм заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.

За змістом пункту 3 частини першої ст.22 Бюджетного кодексу України, головними розпорядниками коштів місцевого бюджету можуть бути виключно: місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, структурні підрозділи виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

У відповідності до Положення про Управління містобудування, архітектури та кадастру, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради від 25.10.2019 №7/39/19, Управління містобудування, архітектури та кадастру є виконавчим органом Тернопільської міської ради, підконтрольним та підзвітним міській раді, підпорядковане виконавчому комітету та міському голові (п.1.1. Положення), а також утримується за рахунок коштів бюджету громади (п.7.1. Положення).

Отже, суд вважає, що відповідальність за зобов`язаннями Управління покладається на орган управління боржника, а саме Тернопільську міську раду.

Наведене, на думку суду, вбачається з рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/3667/20, яким визначено код ЄДРПОУ боржника - 34334305.

Аналогічно, з виконавчого листа, виданого 30.06.2021 на виконання Постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №500/3667/20 вбачається, що код ЄДРПОУ боржника визначений 34334305.

Суд зазначає, що у відповідності до частини першої статті 77 Закону №280 шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

Вирішуючи даний спір по суті, суд приймає до уваги твердження сторони відповідача стосовно того, що до повноважень Управління не входить самостійна заміна сторони боржника за виконавчим документом. Таке твердження кореспондується зі змістом Положення про Управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 21 листопада 2011 року №107 (з урахуванням змін).

При цьому, заходи для виконання судового рішення не обмежуються самим лише ознайомленням з виконавчим документом і вимагають від органу Казначейства активних дій, зміст яких відповідає суті ускладнень, що виникли з її встановленням.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 200/4120/19-а, від 16 квітня 2020 року у справі № 804/5950/17.

Відтак, суд вважає, що оскільки в результаті правової оцінки виконавчих документів, поданих стягувачем, було встановлено, що вони відповідають вимогам, зазначеним у статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", Управлінням Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області правомірно було допущено до виконання операції безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У спірному випадку, на думку суду, відповідачем наведено достатні та обґрунтовані доводи правомірності своїх дій по безспірному списанню коштів з рахунків Тернопільської міської ради.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 25 жовтня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Тернопільська міська рада (місцезнаходження/місце проживання: вул. Листопадова, 5,м.Тернопіль,Тернопільська область,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 34334305);

відповідач:

- Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Листопадова, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 37977726).

Головуюча суддя Дерех Н.В.