Справа № 260/222/20
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 жовтня 2021 рокум. Ужгород№ 260/222/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Завидняк А.В.

за участю:

представник позивача: Волков П.О.,

представник відповідачів: Токар М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про постановлення окремої ухвали у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Березанка» до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Березанка» в особі представника - адвоката Аваєвої Н.В., звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, в якому просить суд: 1. Визнати протиправним та скасувати рішення від 23.12.2020 року №1397286/100018021 про відмову в реєстрації податкової накладної №2/ - від 17.10.2019 року. 2. Визнати протиправним та скасувати рішення від 23.12.2020 року №1397285/100018021 про відмову в реєстрації податкової накладної №3/ - від 18.10.2019 року. 3. Зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Березанка» від 17.10.2019 року №2/ - датою її фактичного подання. 4. Зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Березнака» від 18.10.2019 року №3/ - датою її фактичного подання.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державну податкову службу України та замінено відповідача Головне управління ДФС у Закарпатській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ).

16 лютого 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи по суті.

18 жовтня 2021 року через систему «Електронний суд» представником позивача Волковим П.О. подано до суду клопотання про постановлення окремої ухвали, в якому просить постановити окрему ухвалу, якою довести до відома Закарпатської обласної прокуратури про факти внесення посадовими особами Головного управління ДПС у Закарпатській області завідомо неправдивих даних до Протоколу засідання Комісії ГУ ДПС у Закарпатській області від 23 грудня 2019 року № 42, що є ознаками злочину, передбаченого статтею 3 Кримінального кодексу України (складання видача службовою особою неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів).

Клопотання обґрунтовано тим, що 13 вересня 2021 року відповідачем, на виконання ухвали від 18.08.2021, було подано оригінал Протоколу (з додатками) засідання Комісії ГУ ДПС області від 23 грудня 2019 року № 42, на якому були прийняті рішення від 23.12.2019 року. Зазначає, що Протокол засідання Комісії Головного управління ДПС у Закарпатській області від 23 грудня 2019 року № 42 містить завідомо неправдиві дані, а саме: на першому та другому аркушах Протоколу зазначено, що в засіданні Комісії 23 грудня 2019 року брали участь голова комісії, його заступник та всі її члени - всього 23 посадові особи відповідача. При цьому на третьому та четвертому аркушах Протоколу в таблиці поіменного голосування складу Комісії зазначено, що члени Комісії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 персонально за рішення Комісії від 23.12.2019 року особисто не голосували, особисті підписи навпроти свого прізвища в таблиці з результатами поіменного голосування не ставили. Також на четвертому аркуші Протоколу наявна таблиця з особистими підписами голови, заступника долови та членів Комісії, серед яких наявний підпис ОСОБА_2 , яка була відсутня на засіданні Комісії 23 грудня 2019 року та не мала права підписувати цей Протокол. Вказує, що член Комісії ГУ ДПС у Закарпатській області ОСОБА_2 на дату прийняття оскаржуваних рішень (23.12.2019 року) займала посаду начальника відділу перевірок з окремих питань, позапланових перевірок ризикових та окремих платників управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Закарпатській області. Представник позивача переконаний, що наявність особистого підпису члена Комісії ОСОБА_2 в Протоколі засідання Комісії від 23 грудня 2019 року №42 при її відсутності на цьому засіданні є фактом внесення посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області завідомо неправдивих даних в Протокол від 23 грудня 2019 року № 42, що є ознаками злочину, передбаченого статтею 366 Кримінального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні просив суд клопотання задовольнити з мотивів, що в ньому наведені.

Представник відповідачів у задоволенні клопотання просила суд відмовити, оскільки таке є безпідставним.

Вирішуючи дане клопотання, суд виходить з наступного.

Розглядаючи клопотання представника позивача, суд виходить із того, що таке право - постановити окрему ухвалу є у суду незалежно від наявності чи відсутності такого клопотання. Однак, на переконання суду, доводи зазначені представником у поданому клопотанні повторюються, та суд виходить із того, що предметом оскарження у даній справі є тільки рішення територіального органу, зокрема Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а не рішення центрального органу за результатами розгляду скарг щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, які позивач маючи право не оскаржував.

Приписами ч.ч. 1-2 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Згідно з ч.ч. 4-5 цієї статті в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

За приписами ч. 9 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України, окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що при виявленні під час розгляду справи порушення закону, судом може бути постановлена окрема ухвала, де мають бути визначені вказівки щодо усунення порушень. Якщо ж такі порушення містять ознаки кримінального правопорушення, така ухвала надсилається прокурору або органу досудового розслідування.

Суд зауважує, що винесення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, і реалізація такого права безпосередньо пов`язана з виявленням саме судом під час розгляду справи порушення закону.

Для встановлення факту допущеного порушення вказане має бути належним чином обґрунтовано та підтверджено відповідними доказами.

Тобто, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

В даному випадку виходячи із змісту клопотання про постановлення окремої ухвали та власного переконання суд обмежився вимогами позовної заяви, що відповідає статті 9 КАС України та не суперечить обраному позивачем способу захисту порушеного права, що повністю відновлені судовим рішенням.

Крім цього, представник позивача не позбавлений можливості самостійно звернутися із відповідною заявою до прокуратури або органу досудового розслідування.

Беручи до уваги наведене, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується ним виходячи з власного переконання, а тому в задоволенні клопотання представника позивача слід відмовити з підстав, що вищезазначені.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Калинич Я.М. у відпустці 25 жовтня 2021 року, повний текст ухвали виготовлений та підписаний 26 жовтня 2021 року.

СуддяЯ. М. Калинич