Справа № 640/16950/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Добрянська Я.І.
суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Справа № 640/16950/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2021 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн»

до Адміністрації Державної прикордонної служби України,

Державної митної служби України

про визнання дій протиправними та скасування наказу,

визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі - відповідач-1), Державної митної служби України (далі - відповідач-2), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати спільний наказ Державної митної служби України та Адміністрації державної прикордонної служби України від 27.05.2021 за №365/235АГ «Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі»;

- визнати протиправними дії Державної митної служби України та Адміністрації державної прикордонної служби України з видання спільного наказу Державної митної служби України та Адміністрації державної прикордонної служби України від 27.05.2021 № 365/235АГ «Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі».

Крім того, позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив зупинити дії спільного наказу Державної митної служби України та Адміністрації державної прикордонної служби України від 27.05.2021 № 365/235АГ «Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі» до розгляду його позову.

В обґрунтування таких вимог позивач зазначив, що оспорюваним наказом до нього застосовано санкцію у вигляді зупинення дії дозволу за відсутності правових підстав, оскільки у межах спірних правовідносин відповідачі діяли всупереч Митному кодексу України та на підставі матеріалів заходу відомчого контролю, що не є формою митного контролю та виключає можливість дослідження дотримання товариством вимог законодавства.

З огляду на наведені у заяві обставини позивач стверджував про наявність ознак очевидної протиправності оскаржуваного ним наказу та порушення його прав, що полягає у неможливості реалізації товарів у магазині безмитної торгівлі, розміщення нових партій товару, у тому числі тих, що вже замовлені.

При цьому, позивач звертав увагу суду на те, що відповідачі мають намір анулювати виданий йому дозвіл і для попередження таких дій необхідно зупинити прийнятий ними спільний наказ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2021 року в задоволенні зазначеної заяви було відмовлено.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що подана позивачем заява про забезпечення позову фактично спрямована на вирішення спору по суті до прийняття судом відповідного рішення.

При цьому, суд зазначив, що перевірка всіх доводів заявника потребує дослідження відповідних доказів у цій справі в їх сукупності та вирішення заявлених позовних вимог, що не може здійснюватися судом на стадії розгляду питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Також, суд, проаналізувавши норми адміністративного процесуального законодавства, дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову в цій справі.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву та застосувати заходи забезпечення позову в цій справі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт наводить доводи, аналогічні тим, що були викладені в його заяві, а також стверджує, що незастосування заявлених ним заходів забезпечення позову призведе до порушення не тільки його прав та інтересів, а й інтересів іншим осіб, якими є контрагенти та працівники товариства, Державний і місцевий бюджети.

При цьому, апелянт вважає, що без застосування заявлених ним заходів забезпечення позову виконати судове рішення в цій справі буде неможливо, а також вказує, що продовження дії оспорюваного ним спільного наказу відповідачів призведе до наслідків, передбачуваних законодавством, а саме - до анулювання дозволу.

Також апелянт зазначає, що йому відомо про велику завантаженість судів і ймовірний майбутній тривалий розгляд цієї справи.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову в цій справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021 відкрито апеляційне провадження, установлено строк на подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем - Держмитслужбою України подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції і стверджуючи про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову в цій справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Обставини, установлені судом першої інстанції.

Предметом судового розгляду в цій справі є наказ Державної митної служби України та Адміністрації державної прикордонної служби України від 27.05.2021 за №365/235АГ «Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі» та дії Державної митної служби України та Адміністрації державної прикордонної служби України з видання спільного наказу Державної митної служби України та Адміністрації державної прикордонної служби України від 27.05.2021 № 365/235АГ «Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі».

Нормативно-правове регулювання.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду,

2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, за своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано виключний перелік підстав для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен перевірити їх відповідність вимогам процесуального законодавства щодо спірмірності з предметом спору та наслідками їх застосування для інших заінтересованих осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що без вжиття судом заходів забезпечення позову в цій справі виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення його прав або інтересів може бути істотно ускладнено чи унеможливлено, тобто позивачем не було не лише доведено, а й належним чином обґрунтовано наявності підстав для забезпечення позову, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, на які він посилалися у своєму клопотанні.

Разом з тим, всі доводи апелянта щодо протиправності оспорюваного ним наказу та його невідповідності вимогам законодавства підлягають перевірці судом при вирішення цієї справи по суті заявлених у ній позовних вимог, а не на стадії розгляду клопотання про забезпечення позову.

Таким чином, й перевірка доводів апеляційної скарги, які є аналогічними доводам заяви позивача про забезпечення його позову, так само призведе до вирішення спору в цій справі, що на теперішній час є передчасним.

При цьому, апеляційний суд відзначає, що судове рішення щодо вжиття заходів забезпечення позову жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

При застосуванні інституту забезпечення позову суд не може встановлювати безпосередньо правомірність/протиправність спірного рішення суб`єкта владних повноважень, а перевіряє лише наявність відповідних ознак, які свідчать про очевидну протиправність, проте в цьому випадку такі ознаки судом апеляційної інстанції не встановлені.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 10.04.2019 (справа № 826/16509/18) та від 06.02.2019 (справа № 826/13306/18).

Інших обґрунтованих доводів, які б вказували на те, що без застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову в цій справі, виконання судового рішення буде значно ускладненим та/або буде неможливо захистити відповідні права, апеляційна скарга не містить, а всі твердження апелянта засновуються лише на припущеннях, що згідно до ст. 242 КАС України не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Крім того, з приводу доводів апелянта про те, що йому відомо про велику завантаженість судів і ймовірний майбутній тривалий розгляд цієї справи, апеляційний суд зазначає, що згідно з інформацією в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23.09.2021 позов у цій справі розглянуто судом і відмовлено в його задоволенні.

Надаючи оцінку всім доводам апелянтів, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права

Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн» підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 26 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді І.О. Грибан

О.В. Карпушова