Справа № 540/4236/21
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4236/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду із цим позовом до Херсонської міської ради Херсонської області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Херсонської міської ради, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання ОСОБА_1 міському голові м. Херсона від 11.01.2021 року №114-377-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуальних гаражів;

- зобов`язати Херсонську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 11.01.2021 року №114-377-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуальних гаражів та затвердити цей проект на черговій сесії;

- стягнути з Херсонської міської ради () на користь ОСОБА_1 5000 гривень відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю Херсонської міської ради, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання ОСОБА_1 від 11.01.2021 року №114-377-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуальних гаражів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що рішенням Херсонської міської ради від 16.10.2020 року йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 , під будівництво індивідуального гаражу. Після виготовлення проекту землеустрою 11.01.2021 року позивач звернувся до відповідача із клопотанням про його затвердження та про передачу у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуальних гаражів. Листом від 10.02.2021 року №114-377-15, підписаним від імені в.о. директора департаменту містобудування та землекористування Наталі Бурової позивача повідомлено про внесення клопотання на розгляд постійної депутатської комісії міської ради з питань землекористування, після надання рекомендацій якої остаточне рішення прийматиметься на пленарному засіданні сесії міської ради. З моменту отримання наведеної відповіді жодного рішення Херсонської міської ради не прийнято, а позивача не повідомлено ні про відмову, ні про причини затримки розгляду зазначеного клопотання. Позивач вважає, що Херсонською міською радою допущено протиправну бездіяльність, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом. Позивач також зазначає на спричинення йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та які оцінює у сумі 5000,00 грн.

За змістом відзиву, відповідач позовні вимоги не визнає та у їх задоволенні просить відмовити. Зазначає, що Херсонською міською радою не допущено бездіяльності щодо розгляду поданого позивачем клопотання, оскільки 20.05.2021 на пленарному засіданні VII сесії Херсонської міської ради VIII скликання розглядалося питання щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, по АДРЕСА_1 під будівництво індивідуального гаражу, за результатами голосування міською радою рішення не прийнято. 23.07.2021 року розглянутий проект рішення № 65, до якого серед інших включено питання щодо клопотання позивача, однак необхідної кількості голосів також не набралось. 03.09.2021 року розглядався проект рішення № 122, але не набрав необхідної кількості голосів для його прийняття. Міська рада як колегіальний орган не має впливу на депутатів щодо голосування. Херсонська міська рада виконала свій обов`язок щодо розгляду поданого позивачем клопотання, однак відсутність необхідної кількості голосів не дало можливості прийняти відповідне рішення. Відповідач зазначає, що остаточного рішення щодо оскаржуваного питання не прийнято, разом з тим вживаються всі передбачені чинним законодавством та нормами Регламенту Херсонської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 11.12.2020 № 1 (зі змінами).

Ухвалою суду від 18.08.2021 року у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з такого.

Суд установив.

31.10.2018 року позивач звернувся до Херсонської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, що розташована на території АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу.

16.10.2020 року рішенням №2532 Херсонської міської ради позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 , під будівництво індивідуального гаражу.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 розроблено проект землеустрою, яким передбачається відведення позивачу земельної ділянки у власність площею 0,0048 га для будівництва гаражу, розташованого в межах АДРЕСА_1 .

11.01.2021 року через Центр надання адміністративних послуг м. Херсона позивач подав на ім`я міського голови клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та про передачу у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуальних гаражів. До заяви додав копію паспорту та довідки про присвоєння РНОКПП, проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру та сформований електронний документ у формі XML (на CD-диску).

Листом від 10.02.2021 року №114-377-15, підписаним від імені в.о. директора департаменту містобудування та землекористування Наталі Бурової позивача повідомлено, що його клопотання внесено на розгляд постійної депутатської комісії міської ради з питань землекористування, після надання рекомендацій якої остаточне рішення прийматиметься на пленарному засіданні сесії міської ради.

На пленарному засіданні VII сесії Херсонської міської ради VIII скликання 20.05.2021 р. розглянуто проект рішення № 4864 "Про затвердження учасникам антитерористичної операції, сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції, учасникам бойових дій та громадянам проектів землеустрою щодо відведення у власність вільних від забудови земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів та передачу їх у власність", пунктом 43 додатку до якого передбачено затвердження відповідного проекту землеустрою позивачу.

За результатами розгляду рішення не прийнято, оскільки проект рішення не набрав необхідної кількості голосів.

На пленарному засіданні VIIІ сесії Херсонської міської ради VIII скликання 23.07.2021 р. розглянуто проект рішення № 4974 "Про затвердження учасникам антитерористичної операції, сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції, учасникам бойових дій та громадянам проектів землеустрою щодо відведення у власність вільних від забудови земельних ділянок у мікрорайоні Таврійському 4-Б для будівництва індивідуальних гаражів та передачу їх у власність", пунктом 48 додатку до якого передбачено затвердження відповідного проекту землеустрою позивачу.

За результатами розгляду рішення не прийнято, оскільки проект рішення не набрав необхідної кількості голосів.

На пленарному засіданні ІХ сесії Херсонської міської ради VIII скликання 03.09.2021 р. розглянуто проект рішення № 5121 "Про затвердження учасникам антитерористичної операції, сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції, учасникам бойових дій та громадянам проектів землеустрою щодо відведення у власність вільних від забудови земельних ділянок у мікрорайоні Таврійському 4-Б для будівництва індивідуальних гаражів та передачу їх у власність", яким передбачено затвердження відповідного проекту землеустрою позивачу.

За результатами розгляду рішення не прийнято, оскільки проект рішення не набрав необхідної кількості голосів.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п."б" ч. 1 ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За приписами ст. 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначенні у ст. 116 ЗК України.

Так, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (чч. 1, 2, 3 ст. 116 ЗК України).

Статтею 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

З огляду на це, позивач, який є громадянином України, має право на набуття права власності на земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч. 9 ст. 118 ЗК України).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно чч. 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або відмову у затвердженні такого проекту землеустрою є повноваженнями міської ради, що реалізовується шляхом розгляду на пленарному засіданні міської ради, за результатами якого приймається рішення.

Як установлено у ході розгляду справи та не спростовується сторонами, клопотання позивача від 11.01.2021 року про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 ) на момент розгляду справи не розглянуто, жодного рішення за результатами розгляду клопотання відповідачем не прийнято.

Суд зауважує, що відповідач, розглядаючи клопотання позивача, повинен був прийняти одне з двох рішень: затвердити проект землеустрою або надати мотивовану відмову у його затвердженні з підстав визначених Земельним кодексом України. При цьому, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його затвердженні повинне оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення.

Відсутність належним чином оформленого рішення Херсонської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його затвердженні після спливу встановленого законом двотижневого строку розгляду клопотання особи, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що клопотання позивача розглядалось на пленарних засіданнях міської ради, проте рішення не було прийняте у зв`язку з відсутністю достатньої кількості голосів депутатів, адже сам лише факт розгляду клопотання не свідчить про виконання органом місцевого самоврядування обов`язку, покладеного на нього ст. 118 ЗК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо належного виконання свого обов`язку з прийняття рішення за наслідками розгляду клопотання позивача.

Таким чином, позовні вимоги у частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути клопотання позивача із прийняттям відповідного рішення підлягає задоволенню.

Разом із тим, вимога щодо зобов`язання затвердити проект землеустрою задоволенню не підлягає, оскільки прийняття таких рішень віднесено до компетенції відповідача, а як установлено судом, Херсонською міською радою Херсонської області рішення за результатом розгляду клопотання позивача ще не приймалось.

Вимога про стягнення моральної шкоди у сумі 5000,00 грн задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Законодавством визначено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом із тим, необхідно надати оцінку доказам, якими підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у Постанові від 19.09.2018 р. у справі № 815/7401/16.

Суд вважає, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди необхідним є наявність у діях відповідача протиправної поведінки, шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, а також причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками.

Однак, жодних доказів того, що бездіяльність відповідача будь-яким чином вплинула на стан здоров`я позивача, спричинила погіршення його стану, зумовила фізичні, душевні, психічні страждання останнього, позивачем не надано. Самого лише посилання на душевні страждання недостатньо для прийняття рішення про відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів заподіяння відповідачем йому моральної шкоди, суд дійшов висновку про те, що підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Херсонської міської ради Херсонської області, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання ОСОБА_1 від 11.01.2021 року № 114-377-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуальних гаражів.

Зобов`язати Херсонську міську раду Херсонської області (73000, м. Херсон, просп. Ушакова, буд. 37, ) розглянути клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) від 11.01.2021 року № 114-377-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуальних гаражів, із урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 109020100