Справа № 420/11651/21
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/11651/21
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

Дата і місце ухвалення 09.07.2021р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ПСГ Камбіо-Інвест на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ПСГ Камбіо-Інвест до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання незаконною перевірки, визнання протиправними та скасування рішень за результатами перевірки, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ПСГ Камбіо-Інвест звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання незаконною перевірки, визнання протиправними та скасування рішень за результатами перевірки: акту № 000200 від 18.06.2021 року; протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 18.06.2021 року (абз.2 п.3 ч.2 ст.2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»; протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 18.06.2021 року (абз.3 п.4 ч.2 ст.2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»); припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил від 18.06.2021 року; постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності № 011/21/162вих від 30.06.21 р.; постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності 012/21/161вих від 30.06.21 р.

07.07.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю ПСГ Камбіо-Інвест подало заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності № 011/21/162вих від 30.06.21 р.; постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності № 012/21/161вих від 30.06.21 р. до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСГ Камбіо-Інвест до Управління Держаного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання перевірки контролюючого органу незаконною, визнання протиправними та скасування рішень, прийнятих за результатами перевірки.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю ПСГ Камбіо-Інвест подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

В поданій апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що прийняті Управлінням Держаного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради постанови про накладення штрафу містять ознаки протиправності, а невжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів товариства. Товариство, посилаючись на значний розмір штрафних санкцій, застосованих згідно оскаржуваних постанов, зазначило, що необхідність їх оплати у визначених законом 15-денний строк фактично призведе до неможливості здійснювати подальшу господарську діяльність підприємством.

З огляду на викладене апелянт вважає, що в даному випадку наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 року та задовольнити заяву ТОВ «ПСГ «Камбіо-Інвест» про забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції (ч. 3 ст. 150 КАС України).

Положеннями статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами частини 2 статті 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову має пересвідчитись, зокрема, у тому, що дійсно невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989 р., рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

В даному випадку предметом оскарження є постанови Управління Держаного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про накладення на ТОВ «ПСГ «Камбіо-Інвест» штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності № 011/21/162вих від 30.06.21 р. та № 012/21/161вих від 30.06.21 р. на загальну суму 1 679 800 грн.

В поданій заяві про забезпечення позову, позивач вказував на наявність очевидних ознак протиправності рішень відповідача, а саме: прийняття оскаржуваних постанов без врахування того, що позивач не належить до суб`єктів містобудування, а об`єкт перевірки не є місцем будівництва (реконструкції); без врахування того, що власником виявлених об`єктів самочинного будівництва є не позивач, а фізична особа на підставі договору про розміщення тимчасових споруд від 25.01.2018 року, проведення перевірки на підставі звернення, яке не містить чітко визначеної підстави для проведення перевірки, невірне віднесення ряду будівельно-монтажних робіт з реконструкції шляхом влаштування прибудов до класу наслідків СС2, помилкове визначення споруд капітальними.

Колегія суддів вважає, що зазначені позивачем обставини беззаперечно та безсумнівно не свідчать про протиправність оскаржуваних позивачем постанов, а оцінка вказаних обставин повинна здійснюватися судом саме в ході розгляду даної адміністративної справи по суті на підставі дослідження поданих сторонами доказів.

Що стосується посилань позивача на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист та поновлення порушених прав та позивача, за захистом яких він звернувся до суду, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

За загальним правилом, визначеним у частині першій статті 12 Закону № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

При цьому, ч. 3 цієї статті визначено, що штраф підлягає сплаті у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення або надіслання постанови.

У разі несплати штрафу в зазначений строк другий примірник постанови надсилається органу державної виконавчої служби для виконання постанови в примусовому порядку.

Згідно з п. 28, 29 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244 (далі Порядок № 244), постанову про накладення штрафу та постанову про закриття справи відповідно до статті 5 Закону може бути оскаржено суб`єктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження поштою або через електронний кабінет у той самий строк органу державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс відповідну постанову.

Оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, товариство вказувало на те, що виконання постанов контролюючого органу про накладення штрафів суттєво ускладнить виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача та завдасть суттєвої шкоди господарській діяльності товариства, що також вплине на ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що незважаючи на оскарження позивачем винесених Управлінням Держаного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради постанов у встановлений чинним законодавством строк, що відповідно до Порядку № 244, зупиняє їх виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду, відповідачем зазначені постанови були пред`явлені до виконання Першому Приморському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси).

При цьому, з наданих позивачем до суду доказів встановлено, що постановами державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 16.09.2021 року у ВП № 66840019 та ВП № 66840187 були відкриті виконавчі провадження з виконання постанов Управління Держаного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 30.06.2021 року № 011/21/162вих та № 012/21/161вих про стягнення з ТОВ «ПСГ «Камбіо-Інвест» штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності на загальну суму 1 679 800 грн.

Крім того, державним виконавцем розпочато процедуру примусового виконання зазначених рішень шляхом винесення 16.09.2021 року у ВП № 66840019 та ВП № 66840187 постанов про накладення арешту на грошові кошти та все майно товариства у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 924 290 грн. за кожною постановою Управління ДАБК ОМР, про що свідчать дані автоматизованої системи виконавчих проваджень.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що в даному наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки виконання оскаржуваних постанов до вирішення питання про їх законність та обґрунтованість істотно ускладнить виконання рішення суду та ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З метою запобігання цих негативних наслідків для позивача, до ухвалення рішення по цій справі, суд вбачає підстави для забезпечення позову, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом зупинення дії постанов Управління Держаного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про накладення на ТОВ «ПСГ «Камбіо-Інвест» штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності від 30.06.2021 року № 011/21/162вих та № 012/21/161вих.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 року та ухвалення нової постанови про часткове задоволення заяви ТОВ «ПСГ «Камбіо-Інвест» про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 152, 154, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ПСГ Камбіо-Інвест задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ПСГ Камбіо-Інвест про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити дію постанов Управління Держаного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про накладення на ТОВ «ПСГ «Камбіо-Інвест» штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.06.2021 року № 011/21/162вих та № 012/21/161вих. до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 420/11651/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук