Справа № 160/14663/21
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юркова Е.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- ВСТАНОВИВ:
26 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду без повідомлення (виклику) сторін.
06.10.2021 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що у відзиві не спростовано тверджень позивача стосовно суті позовних вимог, та порушені питання стосуються тільки Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року та п.4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 р.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, якій з 26.05.1998 року призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; страховий стаж складає 36 років 04 місяці 29 днів, в тому числі стаж держслужбовця: 11 років 05 місяців 05 днів.
29.06.2021 року позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про перерахунок пенсії згідно Закону № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року у зв`язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям та індексацію пенсії з часу припинення та в майбутньому.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
На момент призначення позивачу пенсії був чинний Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, який втратив чинність на підставі Закону «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.
При цьому, Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року було доповнено статтею 37-1, згідно із Законом № 432-IV від 16.01.2003 року, такого змісту: у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.
З набранням чинності Закону «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року стаття 37-1 Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, на яку посилається позивач, також втратила чинність.
Також пунктами 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII вказано, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Також 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, то втратили чинність, деяких законодавчих актів України».
Згідно пункту 11 цього Закону текст статті 37-1 Закону України «Про державну службу» викладений у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України».
Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», яка втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 року.
Пунктом 4 передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2002 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:
пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку;
іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.
При цьому, згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , пенсія останній призначена 26.05.1998 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку- для обчислення пенсій», а також Закону № 432-IV від 16.01.2003 року, яким Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року було доповнено статтею 37-1.
Згідно статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як Закон №889-VІІІ, так і Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачають підстав (умов) для перерахунку пенсії державного службовця.
Отже, наразі скасовано приписи Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», на які посилається позивач, як на підстави здійснення перерахунку пенсійного забезпечення державних службовців.
Окрім того, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 №15-2 «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 4 вересня 2013 року № 15-1» форму Довідки для перерахунку пенсії було виключено. Постанова правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 №15-2 набрала чинності 2 вересня 2016 року (з 1 січня 2017 року вже втратила чинність).
Наразі є чинною лише постанова правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 року № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям».
Відтак з 02 вересня 2016 року державні органи можуть видавати довідку за останнім місцем роботи лише для призначення пенсії, але не для перерахунку.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 805/3163/16-а.
Суд вказує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень теж зобов`язаний діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Тож з огляду на те, що форму Довідки для перерахунку пенсії було затверджено підзаконним нормативно-правовим актом на виконання передусім вимог Закону №3723-ХІІ, який передбачав право на такий перерахунок, то сам факт наявності (при зверненні позивачки) затвердженої форми Довідки для перерахунку пенсії (як документа), за відсутності законних підстав для такого перерахунку, не є достатньою підставою для оформлення такої довідки.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 820/3288/16 та від 03.10.2019 року у справі № 805/3163/16-а.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 жовтня 2021 року.

Суддя Е.О. Юрков