Справа № 414/2129/21
Суддя: Костроба Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року Справа № 414/2129/21

Провадження № 2-а/414/48/2021

Кремінський районний суд в Луганській області у складі:

головуючого судді Костроба Ю.Ю.

секретаря судового засідання Міщенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою площа Красна 5 в м. Кремінна адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головченко Артем Олександрович, до Сектору реагування патрульної поліції Сватівського районного управління поліції в особі інспектора старшого сержанта поліції Одінцова Олега Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадженні у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головченко А.О. звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, в обґрунтування якого зазначив, що постановою серії БАБ № 892256 старшого сержанта поліції на ОСОБА_2 від 08 вересня 2021 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП в розмірі 340,00 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови позивач 08.09.2021 о 20 год. 00 хв. на БП в м. Кремінна, керував VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом KOGEL SN 24, НОМЕР_2 , на якому шина має місцеві пошкодження, що оголюють корд, чим порушив п. 31.4.5.б ПДР України.

Вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідально позивач вважає незаконною, позаяк він не порушував правил дорожнього руху, оскільки перед виїздом в рейс перевірив технічний стан автомобіля та ніяких пошкоджень не було а коли поліцейський зупинив його та почав оглядати машину з напівпричепом то виявив пошкоджене колесо, водій повідомив поліцейського, що відповідно до п. 31.5 ПДР України усуне цю поломку на місці, проте поліцейському напевно треба було все одно скласти постанову і він навіть не захотів слухати водія і все одно виніс постанову про накладання адміністративного стягнення та не заборонивши подальший рух відпустив водія. Під час розгляду справи відповідач не надав позивачу можливості скористатися частиною своїх прав, а також порушив процедуру розгляду справи, до постанови не додав докази вчинення правопорушення та у постанові відсутні докази ознайомлення позивача з його правами. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд скасувати постанову, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, але останній надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду повідомлений належним чином, відзив суду не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмово провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписуваного технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАБ № 892256 старшого сержанта поліції на ОСОБА_2 від 08 вересня 2021 року на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП в розмірі 340,00 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови позивач 08.09.2021 о 20 год. 00 хв. на БП в м. Кремінна, керував VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом KOGEL SN 24, НОМЕР_2 , на якому шина має місцеві пошкодження, що оголюють корд, чим порушив п. 31.4.5.б ПДР України (а.с. 8).

Транспортні засоби VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та KOGEL SN 24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 10-11).

На ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.07.2018 видано посвідчення водія НОМЕР_3 (а.с. 9).

Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01064-00079-21 від 05.02.2021 року, напівпричіп KOGEL SN 24 номерний знак НОМЕР_2 , після технічного контролю визнано технічно справним. Дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 05.02.2020 (а.с.12).

Відповідно до п. 31.4. ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, які передбачені п. 31.4.5. «б» ПДР України, а саме: якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Згідно із п. 31.5 ПДР України, У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» № 6 від 24.06.1988 орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч. 9 ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 категорично заперечує факт вчинення інкримінованих йому порушень правил дорожнього руху, стверджуючи, що перед виїздом в рейс він перевірив технічний стан автомобіля та ніяких пошкоджень не було, а коли поліцейський зупинив його та почав оглядати машину з напівпричепом то виявив пошкоджене колесо, позивач повідомив поліцейського що відповідно до п. 31.5 ПДР України усуне цю поломку на місці, проте поліцейський навіть не захотів слухати водія і все одно виніс постанову про накладання адміністративного стягнення та не заборонивши подальший рух відпустив водія.

У той же час відповідач ОСОБА_2 , отримавши судову повістку і матеріали адміністративного позову 24.09.2021, ознайомившись із їх змістом, не з`явився до суду і не надав пояснень з приводу своїх дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача, правомірність та законність яких останній ставить під сумнів, а також не надав будь-яких доказів чи відзиву на позовну заяву, а тому суд вважає, що відповідач своєю пасивною поведінкою щодо реалізації наданих йому процесуальних прав фактично висловив мовчазну згоду з вимогами позивача.

З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що відповідачами не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній обставини належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 72 КАС України не підтверджені.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи (правова позиція Верховного суду України від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).

Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, а тому позов підлягає повному задоволенню.

Щодо інших доводів позивача, з урахуванням того, що встановлення факту порушення особою, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності інкримінованого їй порушення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у п. 58 свого рішення «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 77, 132, 134, ч. 3 ст. 205,ч. 4 ст. 229, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головченко Артем Олександрович, до Сектору реагування патрульної поліції Сватівського районного управління поліції в особі інспектора старшого сержанта поліції Одінцова Олега Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадженні у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського Сектору реагування патрульної поліції Сватівського районного управління поліції інспектора старшого сержанта поліції Одінцова Олега Олександровича серія БАБ № 892256 від 08.09.2021 року якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5 Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кремінський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.Ю. Костроба