Справа № 826/9995/16
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9995/16 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

при секретарі - Поляновській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторського інституту "Енергопроект" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві (правонаступником якого є Головне управління ДПС у місті Києві), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № від 21 червня 2016 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 травня 2017 року вищевказані судові рішення скасовано, а справу №826/9995/16 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-економічної та інженерно-технічної експертизи від 11 листопада 2020 року №7894/18-72/1743/1762/19-44/28857/20-72, в наданій на експертизу документації за субпідрядним контрактом з ТОВ «АЕС-Буран» (РФ) від 28 вересня 2012 року №2012/97-001/КІЕР-АВ зміст наданих послуг за цим контрактом не відповідає визначенню інжинірингових послуг, наведеному у підпункті 14.1.85 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, оскільки згідно змісту субпідрядного контракту з ТОВ «АЕС-Буран» (РФ) від 28 вересня 2012 року №2012/97-001/КІЕР-АВ та обсяги робіт, зазначені у пункті 1.3 додатку А до вказаного контракту, Публічне відкрите акціонерне товариство «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» та ТОВ «АЕС-Буран» надають послуги зі складання підготовчої та аналітичної інформації в рамках розробки замовником техніко-економічного обґрунтування. При цьому, така документація не вважається проектною та не відноситься до інженерних вишукувань, відповідно до положень пункту 4.1 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектно документації на будівництво, а також нормативно-правовими в галузі будівництва не передбачено складання підготовчої документації та аналітичних звітів такі роботи.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої доводи обгрунтовує тим, що перевіркою зроблено висновок, що позивачем в порушення вимог Податкового кодексу України занижено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість за серпень 2014 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обгрунтування своєї позиції вказує на те, що зовнішньоекономічний генеральний контракт укладений позивачем-резидентом №2111/2011/EVNNPB-E4-KIEP-EPT від 21 листопада 2011 року не відноситься до контракту з надання інжинірингових послуг, а відноситься до договорів комплексного будівництва, що підтверджується висновком №522 від 26 квітня 2016 року (вих. №4102-09/522) Мінекономрозвитку України, який виданий позивачу для продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що у період з 19 лютого 2016 року по 01 квітня 2016 року Головним управлінням ДФС у місті Києві на підставі направлень: від 19 лютого 2016 року №129/26-15-13-01-01, №128/26-15-13-01-01, №376/26-15-13-03-03, №130/26-15-13-01-02, №1351/25-15-14-04-06, від 18 лютого 2016 року №147/26-15-14-06-04, від 24.02.2016 року №463/26-15-13-03-01, №462/26-15-13-03-01, виданих Головним управлінням ДФС у м. Києві, на підставі пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст. 77 Податкового кодексу України, наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 05 лютого 2016 року №380 та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання проведена планова виїзна перевірка публічного акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» (код 16392628) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено відповідний акт перевірки №57/26-15-14-01-01/16392628 від 08 квітня 2016 року.

Перевіркою встановлено порушення ПАТ «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект»: абз. б п. 185.1 ст. 185, абз. в п.186.3 ст. 186, п.187.8 ст.187, п.208.2 ст. 208, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість всього на загальну суму 3235860 грн., у тому числі по періодах: лютий 2014 року - 71333 грн., за серпень 2014 року - 3164527 грн.

При цьому, 25 квітня 2016 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 3235860 грн. за податковими зобов`язаннями та 808965 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За результатами розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення №041645.115.002.КР-Н від 29 квітня 2016 року ДФС України прийнято рішення №13100/6/99-99-11-01-01-25 від 13 червня 2016 року, яким скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 25 квітня 2016 року № в частині нарахованої перевіркою суми податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "ЕП "ПРОМПРОЕКТ", в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення - залишено без змін.

У зв`язку з наведеним, 21 червня 2016 року Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 3164527 грн. за податковими зобов`язаннями, 791132 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що надані та прийняті послуги від ТОВ "АЕС-Буран" не можуть бути віднесені до інжинірингових послуг з метою застосування норм розділу V Податкового кодексу України, оскільки, вони не відповідають визначенню поняття інжиніринг, врегульованому пп. 14.1.85 п.14.1 ст.14 ПКУ, зокрема, на них не можуть бути поширені норми пп.в) п. 186.3 ст. 186 ПКУ. За своєю сутністю ці послуги відносяться до послуг з підготовки та проведення будівельних робіт за фактичним місцезнаходженням нерухомого майна поза межами митної території України (в СРВ), що у свою чергу свідчить про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, в ході перевірки встановлено, що між ПАТ «КІЕП» (Консультант- Підрядник), який входить до складу Консорціуму та Vietnam Electricity (Соціалістична Республіка В`єтнам) (Замовник) укладено Контракт №2111/2011/ЕVNNPB-Е4-КІЕР-ЕРТ від 21 листопада 2011 року «На здійснення консалтингових послуг по розробці досьє затвердження майданчику і техніко-економічного обґрунтування проекту будівництва атомної електростанції Нинь Тхуань 1».

Крім того, до складу Консорціуму входять: ВАТ «Група Е4» (Російська Федерація), ТОВ «Енергопроекттехнологія» (ЭПТ) (Російська Федерація).

Відповідно до умов даного контракту, ціна контракту виплачується в іноземній валюті складає 34010242 дол. США, в тому числі без податків: 30998215 дол. США.

ПДВ РФ для в`єтнамських консультантів-субпідрядників: 1542848 дол. США. Непередбачувані розходи: 1479179 (що дорівнюють 10% від розходів на видобувні та дослідницькі роботи) дол. США.

Контракт з боку Консультантів-Підрядників (представників Консорціума): ПАТ «КІЕП» (Україна), ВАТ «Група Е4» (Російська Федерація), ТОВ «Енергопроекттехнологія» (Російська Федерація) та з боку Замовника - Vietnam Electricity (Соціалістична Республіка В`єтнам).

Між ПАТ «КІЕП» (Замовник-Підрядник) та ТОВ «АЕС -Буран» (Російська Федерація) (Консультант-Субпідрядник) укладено Контракт №2012/97-001/КІЕР-АВ від 28 вересня 2012 року «На здійснення послуг по підготовці до проведення будівництва об`єкта нерухомого майна (АЕС Нинь Тхуань 1)».

Предметом вказаного контракту є надання послуг по підготовці будівництва об`єкта нерухомого майна, в тому числі надання послуг щодо підготовки матеріалів для досьє затвердження майданчику і техніко-економічного обґрунтування проекту будівництва атомної електростанції Нинь Тхуань 1 у відповідності з вимогами, вказаними в додатку.

В додатку А вказано зміст та обсяг послуг, які повинен виконати Консультант-Субпідрядник Замовнику-Підряднику.

Консультант зобов`язаний розробити наступні матеріали: базового проекту в рамках розробки замовником досьє затвердження площадки; звіту по аналізу безпеки площадки в межах розробки замовником досьє затвердження площадки; звіту по аналізу безпеки ТЗО в межах розробки замовником ТЗО, замовник розробляє БП з урахуванням матеріалів БП, наданих Консультантом, а також формує ЗАБП та ЗАБ ТЗО на основі вказаних матеріалів, наданих Консультантом.

Контракт підписано з боку Замовника-Підрядника - ПАТ «КІЕП» (Україна) Головою Правління Малаховим Ю.В., а з боку Консультанта-Субпідрядника - ТОВ «АЕС -Буран» (Російська Федерація) Генеральним директором Єльчищевим М.В.

ПАТ «КІЕП» (Замовник-Підрядник), представником якого є Голова Правління Малахов Ю.В., з однієї сторони, та ТОВ «АЕС-Буран» (Російська Федерація) (Консультант- Субпідрядник), представником якого є Генеральний директор Ганкін І.Б., підписано акт приймання-передачі послуг №1 від 29 серпня 2014 року, відповідно до умов Контракту №2012/97-001/КІЕР-АВ від 28 вересня 2012 року «На здійснення послуг по підготовці до проведення будівництва об`єкта нерухомого майна (АЕС Нинь Тхуань 1), у тому числі «надання послуг по розробці досьє затвердження майданчику і техніко-економічного обґрунтування (ТЕО) проекту будівництва атомної електростанції Нинь Тхуань 1».

Бухгалтерський облік такої операції ведеться по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» та рахунку 231 «Основне виробництво».

В бухгалтерському обліку було відображено: Дт 231 - Кт 632 - 1 177 500 дол.США/ 15 822 637,41 грн.; Дт 631 -Кт 312- 1 177 500 дол.США/ 15 249 143,10 грн.

Як було зазначено вище, ПАТ «КІЕП» укладено контракт із Замовником Vietnam Electricity (нерезидентом Республіки В`єтнам) «на здійснення консалтингових послуг по розробці досьє затвердження майданчику і техніко-економічного обґрунтування проекту будівництва атомної електростанції Нинь-Тхуань1».

ПАТ «КІЕП» уклав контракт з ТОВ «АЕС-Буран» (Російська Федерація) (нерезидентом-субпідрядником) «на здійснення послуг по підготовці до проведення будівництва об`єкта нерухомого майна (АЕС Нинь Тхуань 1), у тому числі «надання послуг по розробці досьє затвердження майданчику і техніко-економічного обґрунтування СТЕР) проекту будівництва атомної електростанції Нинь Тхуань 1».

З акта перевірки вбачається, що фактичною підставою прийняття податкового повідомлення-рішення від 21 червня 2016 року № стали висновки про те, що послуги, які надані ТОВ «АЕС Буран» (консультантом-субпідрядником) позивачу підпадають під інжинірингову діяльність у сфері будівництва, місцем постачання яких в силу положень пункту 186.3 статті 186 ПК України є митна територія України, а, відтак позивач, вважаючи, що послуги контрагентом надані поза межами митної території України, безпідставно не сплатив суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Відповідно до підпункту 14.1.85 пункту 14.1 статті 14 ПК України інжиніринг - надання послуг (виконання робіт) із складення технічних завдань, проектних пропозицій, проведення наукових досліджень і техніко-економічних обстежень, виконання інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об`єктів, розроблення технічної документації, проектування та конструкторського опрацювання об`єктів техніки і технології, надання консультації та авторського нагляду під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також надання консультацій, пов`язаних із такими послугами (роботами).

Основною діяльністю Товариства є розроблення проектної документації на будівництво об`єктів енергопостачання.

Для здійснення своєї діяльності Товариство керується Державними Будівельними нормами України (ДБН А.2.2-3-2014) "Склад та зміст проектної документації на будівництво", які затверджені Департаментом технічного регулювання та науково-технічного розвитку Мінрегіону України.

В п.1 ДБН А.2.2-3-2014 зазначено сферу застосування норм - які встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури.

Згідно п.3.23 ДБН А.2.2-3-2014 визначено термін стадії проектування: техніко- економічне обґрунтування (ТЕО); техніко-економічний розрахунок (ТЕР); ескізний проект (ЕП); проект (П); робочий проект (РП); робоча документація (Р).

Пунктом 5.2 ДБН А.2.2-3-2014 визначено, що ТЕО обґрунтовує основні проектні рішення, потужність виробництва, номенклатуру та якість продукції, якщо вони не задані директивно, кооперацію виробництва, забезпечення сировиною, матеріалами, напівфабрикатами, паливом, електро - та теплоенергією. водою і трудовими ресурсами, включаючи вибір конкретно ї ділянки для будівництва, вартість будівництва та основні техніко-економічні показники.

При підготовці ТЕО повинна здійснюватися всебічна оцінка впливів планованої діяльності на стан навколишнього середовища (ОВНС) згідно з ДБН А.2.2-1; рекомендовані рішення ТЕО мають обґрунтовуватися результатами ОВНС; матеріали ОВНС, оформлені у вигляді спеціальної частини (розділу) документації, є обов`язковою складовою ТЕО.

Пунктом 5.3 ДБН А.2.2-3-2014 передбачено склад ТЕО: для об`єктів виробничого призначення та лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури та для об`єктів невиробничого призначення.

Державні Будівельні норми України (ДБН А.2.2-3-2014) базуються на законодавчих актах України: Законах України, Постановах Кабінету Міністрів України, Наказах Мінрегіонів, Наказу Мінбудархітектури, в тому числі на Законі України "Про архітектурну діяльність" №687-ХУІ від 20.05.1999 р. (із змінами і доповненнями).

Колегія суддів звертає увагу на те, що в ст. 1 Закону України "Про архітектурну діяльність" №687-ХVІ від 20 травня 1999 року (із змінами і доповненнями) визначено терміни:

проект - документація для будівництва об`єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об`єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

інжинірингова діяльність у сфері будівництва (інжиніринг) - діяльність з надання послуг інженерного та технічного характеру, до яких належать проведення попередніх техніко- економічних обґрунтувань і досліджень, експертизи проекту, розробка програм фінансування будівництва, організація виготовлення проектної документації, проведення конкурсів і торгів, укладання договорів підряду, координація діяльності всіх учасників будівництва, а також здійснення технічного нагляду за будівництвом об`єкта архітектури та консультації економічного, фінансового або іншого характеру.

Відповідно до п. 2 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р. № 668, проектна документація - текстові та графічні матеріали, затверджені в установленому порядку, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, а також кошториси об`єкта будівництва.

Виходячи зі змісту підпункту 14.1.85 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, до інжинірингових послуг можуть бути віднесені лише:

- в галузі будівництва: надання послуг (виконання робіт) із складення технічних завдань, проектних пропозицій, проведення наукових досліджень і техніко-економічних обстежень, виконання інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об`єктів;

- стосовно об`єктів техніки і технології: розроблення технічної документації, проектування та конструкторського опрацювання таких об`єктів;

- під час здійснення монтажних та пусконалагоджувальних робіт - надання консультацій та авторський нагляд.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої, зокрема, поставлено питання: Чи відповідає в наданій на експертизу документації за Субпідрядним контрактом з ТОВ «АЕС-Буран» (РФ) від 28 вересня 2012 року № 2012/97-001/КІЕР-АВ зміст наданих послуг за цим контрактом визначенню інжинірингових послуг, наведеному у підпункті 14.1.85 пункту 14.1 статті 14 ПК України?; Чи відповідає в наданій на експертизу документації за Генеральним контрактом з Vietnam Electricity (СРВ) від 21 листопада 2011 року № 2111/2011/EVNNPB-E4-KIEP-EPT зміст наданих послуг за цим контрактом визначенню інжинірингових послуг, наведеному у підпункті 14.1.85 пункту 14.1 статті 14 ПК України?.

При цьому, відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-економічної та інженерно-технічної експертизи від 11 листопада 2020 року №7894/18-72/1743/1762/19-44/28857/20-72, в наданій на експертизу документації за субпідрядним контрактом з ТОВ «АЕС-Буран» (РФ) від 28 вересня 2012 року №2012/97-001/КІЕР-АВ зміст наданих послуг за цим контрактом не відповідає визначенню інжинірингових послуг, наведеному у підпункті 14.1.85 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, оскільки згідно змісту субпідрядного контракту з ТОВ «АЕС-Буран» (РФ) від 28 вересня 2012 року №2012/97-001/КІЕР-АВ та обсяги робіт, зазначені у пункті 1.3 додатку А до вказаного контракту, Публічне відкрите акціонерне товариство «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» та ТОВ «АЕС-Буран» надають послуги зі складання підготовчої та аналітичної інформації в рамках розробки замовником техніко-економічного обґрунтування. При цьому, така документація не вважається проектною та не відноситься до інженерних вишукувань, відповідно до положень пункту 4.1 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектно документації на будівництво, а також нормативно-правовими в галузі будівництва не передбачено складання підготовчої документації та аналітичних звітів такі роботи.

Судова колегія зауважує, що передбачені умовами субпідрядного контракту від 28 вересня 2012 року №2012/97-001/КІЕР-АВ фактично не відносяться до робіт з проектування як окремої стадії проектування об`єкта будівництва, так і взагалі будівництва в цілому, не відносяться до робіт із складення технічних завдань, проектних пропозицій, проведення наукових досліджень і техніко-економічних обстежень, виконання інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об`єктів, розроблення технічної документації, проектування та конструкторського опрацювання об`єктів техніки і технології, надання консультації та авторського нагляду під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також надання консультацій, пов`язаних із такими послугами (роботами).

Фактично до умов субпідрядного контракту з ТОВ «АЕС-Буран» (РФ) надаються послуги зі складання підготовчої та аналітичної інформації в рамках розробки замовником техніко-економічного обґрунтування, які не відносяться до робіт з проектування як окремої стадії проектування об`єкта будівництва, так і взагалі будівництва в цілому, відтак зазначені послуги (роботи) не класифікуються як інжиніринг у розумінні п.п.14.1.85 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

При цьому, вимогами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт 44.1 статті 44 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 9.1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо (п. 3 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Таким чином, для цілей бухгалтерського та податкового обліку документальним підтвердженням здійснення господарських операцій між суб`єктами господарювання є належним чином оформленні первинні документи.

Вимогами підпункту 2 пункту 180.1 статті 180 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платником податку є: будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Згідно пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з, зокрема, а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Вимогами пункту 186.3 статті 186 Податкового кодексу України передбачено, що місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать:

а) надання майнових прав інтелектуальної власності, створення за замовленням та використання об`єктів права інтелектуальної власності, у тому числі за ліцензійними договорами, а також надання (передача) права на скорочення викидів парникових газів (вуглецевих одиниць);

б) рекламні послуги;

в) консультаційні, інжинірингові, інженерні, юридичні (у тому числі адвокатські), бухгалтерські, аудиторські, актуарні, а також послуги з розроблення, постачання та тестування програмного забезпечення, з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, надання інформації та інших послуг у сфері інформатизації, у тому числі з використанням комп`ютерних систем;

г) надання персоналу, у тому числі якщо персонал працює за місцем здійснення діяльності покупця;

ґ) надання в оренду (лізинг) рухомого майна, крім транспортних засобів та банківських сейфів;

д) телекомунікаційні послуги, а саме: послуги, пов`язані з передаванням, поширенням або прийманням сигналів, слів, зображень та звуків або інформації будь-якого характеру за допомогою дротових, супутникових, стільникових, радіотехнічних, оптичних або інших електромагнітних систем зв`язку, включаючи відповідне надання або передання права на використання можливостей такого передавання, поширення або приймання, у тому числі надання доступу до глобальних інформаційних мереж;

е) послуги радіомовлення та телевізійного мовлення;

є) надання посередницьких послуг від імені та за рахунок іншої особи або від свого імені, але за рахунок іншої особи, якщо забезпечується надання покупцю послуг, перерахованих у цьому пункті;

ж) надання транспортно-експедиторських послуг;

з) надання послуг з виробництва та компонування відеофільмів, кінофільмів, анімаційних (мультиплікаційних) фільмів, телевізійних програм, рекламних фільмів, фоторекламних матеріалів та комп`ютерної графіки.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, згідно з Генеральним контрактом з Vietnam Electricity, предметом договору встановлено надання консультаційних послуг по розробці досьє затвердження площадки і ТЕО проекта будівництва АЕС Нінь Тхуан 1 з місцезнаходженням в Соціалістичній Республіці В`єтнам.

Консультант має право залучати локальних консультантів-субпідрядників, якими може бути будь-яка особи чи організація, котрому консультант передає на субпідряд будь-яку частину послуг в рамках генерального контракта.

Консультант зобов`язаний отримати попереднє письмове підтвердження замовника (нерезидента) перед тим, як вчиняти дії щодо укладення субпідрядного контракта на виконання будь-якої частини послуг.

Так, на виконання підпункту а пункту 3.5 статті 3 Генерального контракту, замовником (нерезидентом Vietnam Electricity) надано консультанту (ПАТ КІЕП) письмове підтвердження для залучення у якості консультанта - субпідрядника ТОВ «АЕС-Буран» (РФ) за вказаним субпідрядним контрактом.

Разом з тим, умовами субпідрядного контракту, укладеного ТОВ «АЕС-Буран» встановлено, що даний субпідрядний контракт укладається в рамках Генерального контракта для надання послуг по підготовці до проведення будівництва об`єкта нерухомого майна (АЕС Нінь Тхуан 1, місцезнаходження - Соціалістична Республіка В`єтнам, провінція Нінь Тхуан, район Тхуан Нам), в тому числі «надання послуг щодо підготовки матеріалів для досьє затвердження площадки і техніко-економічного обґрунтування (ТЕО) атомної електростанції Нінь Тхуан 1» у відповідності з вимогами, вказаними у додатку А.

Обсяг робіт, строки, порядок оплати та інші умови контракту погоджені з урахуванням договірних зобов`язань замовника згідно Генерального контракту.

При наявності посилання в умовах контракту на календарні дати та/або події, які повинні наступити згідно умов Генерального контракту, термін виконання зобов`язань сторонами по контракту обраховується з відповідних календарних дат та/або моменту настання події. Замовник ознайомив консультанта з умовами Генерального контракта, обов`язковими для виконання сторонами Контракта.

Умовами вказаного субпідрядного контракту визначено також, що сума контракту звільняється від ПДВ в України у відповідності до вимог пункту б пункту 185.1 статті 185 та п.п.186.2 статті 186 Податкового кодексу України.

Поряд з викладеним колегією суддів враховується, що відповідно до підписаного за субпідрядним контрактом ПАТ КІЕП та ТОВ «АЕС-Буран» акта прийому-передачі послуг від 29 серпня 2014 року №1, передані проектні послуги за етапами 1, 2, 3, 4, які повністю відповідають та співпадають з найменуванням та видами послуг, які передаються ПАТ КІЕП разом з власною проектною документацією за Генеральним контрактом у власність нерезидента СРВ Vietnam Electricity, а саме: «Етап 1 Базовий проект, етап 2 ЗАБ (звіт по аналізу безпеки) прощадки, етап 3 ЗАБ (звіт по аналізу безпеки) ТЕО, етап 4 аналіз матеріалів ТЕО».

Судова колегія погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що наведені вище обставини в їх сукупності дають підстави для висновку, що послуги, надані ТОВ «АЕС-Буран» за субпідрядним контрактом, стосуються виключно об`єкту будівництва АЕС Нінь Тхуан 1 в Соціалістичній Республіці В`єтнам та не можуть бути відокремлені від нього, як і не можуть бути використані окремо на інших об`єктах та у повному складі входять до обсягу послуг, що надаються ПАТ КІЕП за Генеральним контрактом з Vietnam Electricity.

При цьому, вищевказані надані та прийняті послуги від ТОВ "АЕС-Буран" не можуть бути віднесені до інжинірингових послуг з метою застосування норм розділу V Податкового кодексу України, оскільки, вони не відповідають визначенню поняття інжиніринг, врегульованому пп. 14.1.85 п.14.1 ст.14 ПКУ, зокрема, на них не можуть бути поширені норми пп.в) п. 186.3 ст. 186 ПКУ. За своєю сутністю ці послуги відносяться до послуг з підготовки та проведення будівельних робіт за фактичним місцезнаходженням нерухомого майна поза межами митної території України (в СРВ).

Отже, позивач не має жодного права власності на отриману за субпідрядними договорами проектну продукцію, не має права залишити її для власного використання та зобов`язаний передати її Замовнику в строки визначені договором.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про протиправність нарахування позивачу зобов`язань з податку на додану вартість на підставі спірного податкового повідомлення-рішення.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови складено « 25» жовтня 2021 року.