Справа № 420/18474/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
25 жовтня 2021 року м. Одеса
Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржувані дії є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий термін для усунення недоліків шляхом надання належно оформленої позовної заяви із визначенням складу учасників справи (тобто вірного відповідача), обґрунтуванням та викладенням позовних вимог до відповідача, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо виплати недоплаченої щорічної грошової допомоги до 05 травня за період з 2015 року по 2020 рік, з обґрунтуванням причин поважності пропуску строку звернення та наданням відповідних доказів на підтвердження даних обставин та доказу надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи позовної заяви з додатками.
До суду 19 жовтня 2021 року через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вхід. ЕС/2194/21).
До заяви додано позов до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеса), в якому позивач просив визнати дії відповідача щодо недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за період з 2015 року по день винесення рішення по справі протиправними, зобов`язати перерахувати недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 05 травня з 2015 року по день винесення рішення з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки.
Також до заяви додані докази направлення відповідачу копії позовної заяви та заява про поновлення строку звернення до суду.
Розглянувши подані матеріали суддя доходить висновку щодо повернення позовної заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Позивачем подана позовна в новій редакції, в який позивач просить визнати дії відповідача щодо недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за період з 2015 року по день винесення рішення по справі протиправними, зобов`язати перерахувати недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 05 травня з 2015 року по день винесення рішення з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня з 2015 року по 2020 року у розмірі менш, ніж передбачено ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є протиправними.
Отже, з позовної заяви вбачається, що предметом позову є виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роки.
Суд наголошує на тому, що відповідно до ст. 17-1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XIV, щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Тобто аналіз наведеної статті закону доводить, що позивач має право на отримання грошової допомоги до 30 вересня відповідного року, тобто грошову допомогу до 05 травня за 2015 рік, позивач мав право на отримання до 30 вересня 2015 року, за 2016 рік до 30 вересня 2016 року тощо, а строк на звернення до суду через несплату грошової допомоги спливає 01 квітня відповідного року, тобто за 2015 рік спливає 01 квітня 2016 року, за сплату грошової допомоги за 2016 рік спливає 01 квітня 2017 року, за сплату грошової допомоги за 2017 рік спливає 01 квітня 2018 року, за сплату грошової допомоги за 2018 рік спливає 01 квітня 2019 року, за сплату грошової допомоги за 2019 рік спливає 01 квітня 2020 року, за сплату грошової допомоги 2020 рік спливає 01 квітня 2021 року.
У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначив, що про належну йому як особі з інвалідністю щорічну разову грошову допомогу до 05 травня в розмірі відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу не було відомо, про факт порушення своїх прав він дізнався лише з засобів масової інформації та офіційно отриманої відповіді з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Також позивач зазначив, що його стан здоров`я обмежує його доступ до нормативно-правової бази та оргтехнічних засобів, що не дозволило йому своєчасно пред`явити позов.
Розглянувши вказану заяву про поновлення строку звернення до суду, суд доходить висновку, що наведені причини не є поважними, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2 цієї статті кодексу, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Законодавче обмеження строку звернення до суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.
Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
При цьому поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 року по справі № 473/2236/17.
Повертаючись до обставин у цій справі, суд зазначає, що позивачем не наведено таких обставин, які б не залежали від волевиявлення позивача та істотно створювали перешкоди чи труднощі у зверненні до суду з позовом вчасно. Позивачем не надано доказів на підтвердження стану свого здоров`я, які б перешкоджали звернутися до суду вчасно на протязі 2015 -2020 року.
У свою чергу суд наголошує, що встановлення строків звернення до суду має на меті й передбачуваність дій відповідача, що зі спливом значного проміжку часу прийняте ним рішення не матимуть поворотної дії у часі, що підкреслює важливість наведення конкретних причин пропуску строку, які мають індивідуальний характер та стосуються безпосередньо позивача.
Також суд зазначає, що за практикою Європейського суду з прав людини право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. Golder v. the United Kingdom, рішення від 21 лютого 1975 року, серія А, N 18, с. 18, параграф 36), не є
абсолютним; воно може бути обмеженим.
Однак, суд звертає увагу, що визнання наведених позивачем причин неповажними не позбавляє позивача повторно звернутися до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Оцінюючи доводи наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду, суд вважає, що зазначені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду не є поважними.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позивач не довів поважності пропуску строку звернення до суду з вказаними позовними вимогами, а тому позов належить поверненню.
Також 19 жовтня 2021 року позивачем подано заяву про роз`яснення судового рішення, в якій позивач просив роз`яснити ухвалу про залишення позову без руху.
Розглянувши подану заяву, суд доходить висновку, що її слід повернути без розгляду з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Згідно з ч. 1 ст. 241 КАС України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення;3) постанови.
Відповідно до ч. 2 цієї статті, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
Тобто з аналізу наведених статей процесуального кодексу вбачається, що розясненню належить лише судові рішення, до яких ухвала про залишення позову без руху не відноситься, оскільки це ухвала процедурного питання, тобто питання, пов`язаного з рухом справи.
Відповідно до ч. 1 ст.167 КАС України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;2) найменування суду, до якого вона подається;3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;5) підстави заяви (клопотання, заперечення);6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду (ч. 2 ст. 167 КАС України).
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 167 КАС України, вказана заява належить поверненню заявнику без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122, 123, 160,161,167,169,254, 256, 294 КАС України, суд, -
2. Заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про роз`яснення судового рішення, - повернути заявнику.
3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст.293,295,297 КАС України, з урахуванням пп. 15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко