Справа № 645/5879/21
Суддя: Іващенко С. О.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/5879/21
Провадження № 2-а/645/100/21
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2021 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Іващенко С.О., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до УПП в Харківській області інспектора лейтенанта поліції Баранова Микити Володимировича про визнання дій неправомірними щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення та відшкодування матеріальних втрат (збитків),

в с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов позов ОСОБА_1 до УПП в Харківській області інспектора лейтенанта поліції Баранова Микити Володимировича про визнання дій неправомірними щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення та відшкодування матеріальних втрат (збитків), в якому позивач просив визнати дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4621180 необгрунтованими і неправомірними (незаконними), які не відповідають нормативно-правовим актам та законам України, що призвели до нанесення позивачу моральної шкоди і матеріальних втрат (збитків). Також просить стягнути з відповідачаматеріальні втрати (збитки) в сумі 1134,00 грн. та офіційного визнання відповідачем неправомірності своїх дій щодо винесення вищевказаної постанови серії ЕАО № 4621180.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.09.2021 позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачу необхідно було у десятиденний строк, надати до суду належним чином оформлену позовну заяву, в якій в якості відповідача зазначити належний орган Національної поліції, який є юридичною особою, вказавши для відповідача реквізити, передбачені пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, позивачу необхідно надати докази дати отримання ним оскаржуваної постанови, та, в разі, якщо з дня отримання копії постанови і до дати звернення позивача до суду з позовною заявою минуло більше десяти днів, вказати причини пропуску строку звернення до суду, зазначивши підстави для поновлення строку, та скористатись правом звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а також надати докази на підтвердження сплати судового збору або документ, який би звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення.

На адресу позивача направлялась копія ухвали суду від 10.09.2021 про залишення позовної заяви без руху, яка згідно поштового повідомлення, була отримана особисто позивачем 22.09.2021

На даний час, вказані в ухвалі недоліки позивачем не усунуто.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Впродовж строку, визначеного ухвалою суду від позивача не надходило жодних заяв та клопотань про усунення недоліків, визначених в ухвали про залишення позовної заяви без руху, або про продовження строків для усунення таких недоліків.

Зазначене свідчить про ознаки недобросовісного здійснення ОСОБА_1 своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

Відсутність вказаних в ухвалі суду від 10.09.2021 даних зумовлює перешкоди суду для відкриття провадження з дотриманням вимог процесуального законодавства та призначення справи з врахуванням строків розгляду, а також для вирішення питання про відкликання позовної заяви.

Згідно з вимогами п.1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, подану заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 248 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до УПП в Харківській області інспектора лейтенанта поліції Баранова Микити Володимировича про визнання дій неправомірними щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення та відшкодування матеріальних втрат (збитків) - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя