Справа № 160/12540/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
26.07.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ" (далі позивач, ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на момент проведення контролюючим органом фактичної перевірки на території кондитерського цеху позивача знаходилось 162 пляшки коньяку «Таврія VS» 3 зірочки, який був придбаний для виготовлення власної продукції відповідно до затверджених рецептур без мети подальшої реалізації в якості алкогольного напою. Вважає, що штрафні санкції за зберігання алкогольних напоїв у місцях не віднесених до Єдиного реєстру можуть бути застосовані до суб`єктів господарювання, що здійснюють процес виробництва алкогольних напоїв, оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями та вимушені зберігати алкогольну продукцію в певних місцях, та не підлягають до застосування до позивача, який таку діяльність не здійснює і ліцензії на її здійснення не має.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 року поновлено ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» строк звернення до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 25.08.2021 року, відповідно до ч.5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
07.09.2021 року представником відповідача було подано письмовий відзив на позов, у якому у задоволенні позову просив відмовити повністю. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що факт зберігання алкогольних напоїв у місці зберігання, не внесеному до Єдиного реєстру, встановлено при перевірці та зафіксовано в акті перевірки, що є підставою для застосування штрафних санкцій до позивача. Вважає рішення правомірним та таким, що не підлягає скасуванню, просить відмовити в задоволенні позову.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Як встановлено судом, ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.07.2009 року. Основними видами діяльності ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» є виробництва хліба та хлібобулочних, кондитерських виробів, тістечок нетривалого зберігання (КВЕД 10.71), діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (КВЕД 46.17), вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41).
На підставі наказу Головного управління ДПС у Сумській області про проведення фактичної перевірки від 08.02.2021 року №197-кп та направлень на перевірку №332/Н/18-28-09-01, №333/Н/18-28-09-01 від 10.02.2021 року, відповідачем проведена фактична перевірка позивача за адресом провадження діяльності: м. Суми, вул. Харківська, 119 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів (продукції).
За результатами проведення якої складений акт перевірки від 16.02.2021 року №693/А/18-28-09-01/36572867, за висновками якого ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» здійснює зберігання алкогольних напоїв у місці зберігання, яке не внесено до Єдиного державного реєстру, що є порушенням ч.55 ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.
Позивач не погоджується з висновками акту перевірки, а податкове повідомлення-рішення винесене на підставі висновків акту перевірки вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального № 481/95-ВР (далі - Закон № 481) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.
Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.
До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.
Суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.
Частиною 2 статті 17 вказаного Закону № 481 встановлена відповідальність за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17 000 гривень.
Статтею 1 цього Закону визначено, що місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.
Аналізуючи вищезазначені норми права суд дійшов висновку, що обов`язок у суб`єкта господарювання щодо внесення до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів виникає саме після отримання останнім ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами та відповідності такого місця поняттю "місце зберігання" у розумінні Закону України Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".
Вказана правова позиція узгоджується з висновком, що міститься у Постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі №820/2258/17.
Таким чином, оскільки ТОВ «СУМСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» попередньо не було отримано ліцензії на торгівлю алкогольними напоями, суд зазначає, що позивач позбавлений обов`язку щодо внесення до Єдиного реєстру відомостей про місце зберігання алкогольних напоїв, необхідність у чому виникає саме після отримання відповідних дозвільних документів на продаж алкогольних напоїв, у контексті розуміння Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". До того ж, факт продажу таких товарів актом перевірки від 16.02.2021 року №693/А/18-28-09-01/36572867 не зафіксований.
Натомість позивачем надані письмові докази того, що коньяк, який зберігається на території кондитерського цеху, що було зафіксовано контролюючим органом у акті перевірки, використовується позивачем для виготовлення власної продукції за відповідними рецептурами.
При цьому відповідачем не надано жодних доказів, які підтверджують встановлене відповідачем порушення, яке покладено в основу висновків акту перевірки, на підставі якого прийняте рішення, яке є предметом оскарження в даній справі.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2270,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251,255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець