Справа № 380/13939/21
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся в суд з позовом до Міністерства у справах ветеранів України (01001, м. Київ, пров. Музейний, 12), Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (01001, м. Київ, пров. Музейний, 12) про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оформлене протоколом №2 від 25.02.2021, у частині пункту 17;

- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України та Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» прийняти рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому встановлено ІІ групу інвалідності, з урахуванням виплат, проведених у зв`язку з встановленням 25% втрати працездатності та інвалідності ІІІ групи;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, зобов`язання Міністерство у справах ветеранів України у місячний термін з дня набрання законної сили рішенням суду у даній справі подати звіт про його виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, а 28.11.2019 року під час повторного огляду МСЕК позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності. ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України через Львівський обласний військовий комісаріат про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, однак, йому було відмовлено у призначенні такої виплати у зв`язку з тим, що з часу після первинного встановлення інвалідності позивачу пройшло більше двох років. Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити. Вважає, що рішення Міжвідомчої комісії про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є обґрунтованим, прийнятим у межах повноважень та не підлягає скасуванню з огляду на наступне. Департамент фінансів Міністерства оборони України листом від 15.12.2020 № 248/9580 (додаток 6) повідомив, що Позивачу 15.01.2016 Міністерством оборони України на підставі Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначена та виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням Позивачу 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини у розмірі 24 115,00 гривень та у зв`язку із встановленням Позивачу III групи інвалідності із причиною інвалідності: "травма пов`язана із захистом Батьківщини" у розмірі 215 885,00 гривень. При цьому, Позивач просить виплатити одноразову грошову допомогу без урахування вже виплачених сум та просить призначити грошову допомогу у повному обсязі, що суперечить частині сьомій статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якою передбачено, що особі виплачується одноразова грошова допомога саме у зв`язку з встановленням інвалідності. Позивачу втрата працездатності була встановлена з 11.11.2015, у зв`язку з чим він одноразову грошову допомогу на підставі Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вже отримав. У подальшому Позивачу була встановлена III група інвалідності з 01.12.2016, у зв`язку з чим він отримав одноразову грошову допомогу на підставі Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". У подальшому 28.11.2019 після повторного огляду МСЕК Позивачу інвалідність вже не встановлювалася (оскільки вона в нього вже була), а була змінена група інвалідності на II групу з 28.11.2019, із причиною інвалідності: "травма, так пов`язав із захистом Батьківщини". У зв`язку із отриманням посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни Позивач з 24.12.2019 став належати до категорії "осіб, зазначених відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ". Вищезазначеним Законом передбачено, що грошова допомога одноразова, тобто виплачується один раз саме у зв`язку із встановленням інвалідності, а не зміною групи чи причини такої інвалідності, і тому правових підстав для виплати другої одноразової допомоги вже відповідно до Закону України "Про статус ветерані] війни, гарантії їх соціального захисту" Позивачу немає. Наведене свідчить, що Позивачем було реалізовано право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності відповідно до Закону Україні "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Позивач, звертаючись до міжвідомчої комісії вже отримав одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності. Відповідно до підпункту 2 пункту 17 Порядку №336 призначення та виплата одноразової грошової допомоги не проводиться у разі отримання від органів, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", інформації стосовно призначення такої допомоги особам. Таким чином, оскільки Позивачу вже була виплачена одноразова грошова допомога зв`язку із встановленням інвалідності відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" міжвідомча комісія прийняла правомірне рішення про відмову у призначенні ще однієї одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Позивач у позовних вимогах просить призначити одноразову грошову допомогу з урахування вже виплачених сум. У своїй заяві, за результатом розгляду якої Позивачу було відмовлено, Позивач також зазначив, що вже отримав одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності відповідно до іншого закону. Таким чином, позовні вимоги та вимоги, зазначені у первісному зверненні не можуть бути задоволені.

Відповідач зазначає, що Міністерство у справах ветеранів України не уповноважене приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги позивачу, оскільки це рішення приймає саме Міжвідомча комісія, яка є окремим суб`єктом владних повноважень, який непідконтрольний Міністерству ветеранів. Рішення про відмову у призначенні од разової грошової допомоги позивачу прийняла Міжвідомча комісія на своєму засіданні 25.02.2021 року (протокол засідання міжвідомчої комісії №2).

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України.

В період з 01.08.1991 по 14.06.1996, 18.03.2014 по 08.04.2015. З 09.07.2014 по 02.12.2014 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Відповідно до довідки МСЕК від 11.11.2015 № АГ 001849 після первинного огляду Позивачу було встановлено 25 % втрати працездатності внаслідок травми, пов`язано із захистом Батьківщини.

У зв`язку із встановленням Позивачу 25 % втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, комісією Міністерства оборони України у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ОСОБА_1 15.01.2016 була призначена та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 24 115,00 гривень.

Після повторного первинного огляду МСЕК від 01.12.2016 № 12ААА352766 Позивачу було встановлено III групу інвалідності із причиною інвалідності: "травма пов`язана із захистом Батьківщини.

У зв`язку із встановленням ОСОБА_1 III групи інвалідності із причиною інвалідності: "травма пов`язана із захистом Батьківщини", комісією Міністерства оборони Україні у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Позивачу 20.01.2017 була призначена та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 215 885,00 гривень.

Після повторного огляду МСЕК згідно довідки від 28.11.2019 № 12 ААБ 322705 ОСОБА_1 було змінено групу інвалідності на II із причиною інвалідності "травма, пов`язана із захистом Батьківщини".

У зв`язку з цим Позивач 24.12.2019 отримав посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону України "Пре статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України із заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, із причиною інвалідності «захворювання, так пов`язане із захистом Батьківщини».

Рішенням комісії Міністерства оборони України відмовлено Позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок «захворювання, так пов`язане із захистом Батьківщини», оскільки зміна групи інвалідності у заявника відбулася понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності

Після цього до Міністерства у справах ветеранів України надійшла заява ОСОБА_1 від 26.10.2020 (вх. № Ц-3145 від 30.10.2020, додаток 1) щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 336.

Міністерство у справах ветеранів України розглянуло відповідну заяву та листом від 17.11.2020 № 9909/02/09.1-2 повідомила Позивача, що відповідно до пункту 9 Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 336 (далі - Порядок № 336), міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - міжвідомча комісія) розглядає подані документи, запиту інформацію в органах, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", стосовно виплати або невиплати такої допомоги особам, щодо яких здійснено запит, а також у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або рішення про відмову в її призначенні.

Також Міністерство у справах ветеранів України зазначило, що після надходження уточненої інформації, на засіданні міжвідомчої комісії будуть розглянуті документи та прийнято відповідне рішення, про що Позивача буде повідомлено додатково.

Міністерство у справах ветеранів України листом від 17.11.2020 № 9910/02/09.1-20 звернулось до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з клопотанням повідомити про підстави встановлення ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Крім цього, листом від 08.12.2020 № 10539/02/09.1-20 Міністерство у справах ветеранів України звернулося до Департаменту фінансів Міністерства оборони України з клопотанням надати інформацію чи не отримував Позивач одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності відповідно до інших законів України.

Міністерство у справах ветеранів України винесло подані Позивачем матеріали на засідання міжвідомчої комісії.

Міжвідомча комісія на своєму засіданні 25.02.2021 розглянула заяву ОСОБА_1 та на підставі листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 15.12.2020 №248/9580 прийняла рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у зв`язку з призначенням одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

При вирішення вказаного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги, зокрема, у разі інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога, зокрема, у разі інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги врегульований статтею 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частинами другою та четвертою статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

В частини дев`ятій статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року №975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (Порядок №975).

Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Верховний Суд у постанові від 07.02.2019 у справі №127/12061/17 зазначив, що право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і це відповідає принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.

Вперше порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги запроваджений з 01.01.2014 шляхом доповнення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» статтею 163 (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04.07.2012 №5040-VI).

З метою реалізації норм статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінетом Міністрів України затверджений Порядок №975.

Згідно з абзацом першим пункту 8 Порядку №975 в редакції, чинній на момент первинного встановлення позивачу третьої групи інвалідності та на момент зміни причини встановлення інвалідності, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Отже, обмеження дворічним строком, протягом якого зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності вважається підставою для виплати особі одноразової грошової допомоги, введені, починаючи з 01.01.2014.

Згідно з частиною четвертою статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка набрала чинності з 01.01.2014, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Положення пункту 4 статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2014.

У подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 частину 4 статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.07.2020 у справі №240/10153/19 зазначив наступне: «Змістовно абзац другий пункту 4 статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є конкретизацією правової норми, яка міститься в абзаці першому даної статті. Якщо в абзаці першому передбачено умови, коли здійснюється виплата допомоги, то абзац другий передбачає умови, за відсутності яких виплата допомоги не здійснюється. Окрім того, абзац другий пункту 4 статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлює обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності. Обидві ці норми (абзац перший та другий пункту 4 статті 163 Закону) передбачають дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі. Зазначені правові норми є нормами прямої дії і поширюються на всіх військовослужбовців».

Ухвалюючи зазначену постанову, Судова Палата відступила від правового висновку, зробленого у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №295/3091/17, від 21.06.2018 у справі №760/11440/17, від 30.09.2019 у справі №825/1380/18 та інших, де його застосовано, та дійшла наступного висновку про застосування пункту 4 статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»: «право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням військовослужбовцю під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду; передбачені пунктом 4 статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності застосовуються починаючи з 01 січня 2014 року; зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, незалежно від дати, коли їх встановлено вперше (до 01 січня 2014 року чи після)».

Правовідносини у цій справі щодо первинного встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності виникли після набрання чинності зазначеним Законом, тому обмеження встановлені пунктом 4 статті 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 8 Порядку №975 застосовуються до позивача.

Суд звертає увагу, що на час первинного встановлення ІІІ групи інвалідності позивачеві правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.

З дня первинного встановлення інвалідності (01.12.2016) до дня зміни причини інвалідності (28.11.2019) минуло понад два роки. Отже, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №806/2187/18, постанові судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі №240/10153/19, постанові Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №240/4982/19.

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу та зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» як інваліду ІІ групи у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

На думку суду, відповідачем доведено правомірність його поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 94, 139, 241 -246, 262, 295 КАС України , суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кухар Н.А.