Справа № 352/1289/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 352/1289/21 пров. № А/857/15630/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В., Гінди О.М.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2021 року (головуючий суддя Гриньків Д.В., м. Івано-Франківськ, повний текст складено 23.07.2021) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною, скасування постанови серії ЕАН №4367996 від 18.06.2021 та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною, скасування постанови від 18.06.2021 серії ЕАН №4367996 та закриття провадження у справі.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2021 року позовні вимоги задоволено, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ЕАН №4367996 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Департамент патрульної поліції Національної поліції України оскаржив його в апеляційному порядку, вважає його незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом обмежено строки та позбавлено можливості сторони відповідача для подання відзиву.

Зазначає, що 07 липня 2021 року Тисменицьким районним судом Івано- Франківської області, було винесено ухвалу про відкриття провадження у даній адміністративній справі.

Згідно вищевказаної ухвали, строк на подання відзиву стороні відповідача, судом встановлено до 15 липня 2021 року, тобто від дня винесення даної ухвали, термін для подання відзиву судом встановлено 8 (вісім) днів;

Відповідно до журналу вхідної кореспонденції УПП в Івано- Франківській області, копія ухвали Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2021 року по адміністративній справі №352/1289/21, без позовної зави, надійшла до канцелярії УПП в Івано-Франківській області 20 липня 2021 року.

Вважає, що в даному випадку, Тисменицьким районним судом Івано- Франківської області, грубо порушено процесуальні норми чинного законодавства України, а саме ч. 5, ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАСУ).

Звертає увагу суду, що позову на підставі якого була винесена ухвала про відкриття провадження у адміністративній справі №352/1289/21 до УПП в Івано-Франківській області не надходило по теперішній час. Враховуючи, що всі доводи та обґрунтування рішення суб`єкта владних повноважень (далі - постанови яка оскаржується), а також збирання всіх необхідних доказів, сторона відповідача наводить при підготовці відзиву відштовхуючись від пояснень позивача які останній зазначає в змісті позовної заяви.

А відтак, оскільки такого позову до управління патрульної поліції в Івано-Франківській області не надходило, то в сторони відповідача не було жодної можливості для підготовки відзиву на даний позов.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції було позбавлено сторону відповідача можливості на підготовку та подання відзиву, а також збирання всіх необхідних доказів адміністративного правопорушення (в разі їх наявності), та у межах розумних строків, надіслати позивачу, та безпосередньо суду.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що о 13 год 02 хв 18.06.2021 капралом поліції УПП в Івано-Франківській області Чижик Ю.В., відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4367996 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення в розмірі 340 грн штрафу, з тих підстав, що ОСОБА_1 18.06.2021 о 12 год 58 хв на вулиці Панаса Мирного, 4А, м. Івано-Франківськ, керуючи транспортним засобом Mercedes GLK 220, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимог дорожнього знаку « 3.35 Стоянку заборонено», чим порушив п.4.8 в ПДР (а.с. 17).

Позивач скористався правом на оскарження постанови до УПП в Івано-Франківській області (а.с. 18-22).

Згідно з відповіді УПП в Івано-Франківській області від 02.07.2021 скаргу позивача залишено без задоволення (а.с. 23-24).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про порушення позивачем вимог ПДР України.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що такі доводи суду першої інстанції є помилковими з наступних міркувань.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», зокрема, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Вимогами пункту 1.10 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правила) передбачено, що стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Згідно вимог заборонного дорожнього знаку 3.35 «Стоянку заборонено», забороняється стоянка усіх транспортних засобів.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач у позовній заяві зазначав про те, що він з об`єктивних причин не побачив знаку 3.35, оскільки припарковані вантажні автомобілі та дерево повністю заблокували видимість знаку.

Разом з тим, до суду першої інстанції відповідачем було надано на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови та заперечення доводів позивача диск із відеозаписами з нагрудного відеореєстратора, згідно даних якого в момент розгляду поліцейським справи позивач не покликався на обмежену видимість знаку 3.35, а зазначав про те що з дочкою відвідував лікаря, тому на короткий проміжок часу здійснив паркування в зоні дії зазначеного знаку.

Відтак, згідно даного відео ОСОБА_1 не заперечує факту стоянки в зоні дії знаку 3.35, а покликається лише на те, що здійснив паркування на короткий проміжок часу.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд зазначає, що позивач здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.35, відтак такий вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові сформував помилкові висновки про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, бо таке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 243, 286, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити, скасувати рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2021 року по справі № 352/1289/21.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. В. Ніколін
О. М. Гінда