Справа № 160/17967/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 жовтня 2021 року Справа № 160/17967/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про повернення виконавчого провадження №64853562 від 24 червня 2021 року, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерстві юстиції (м. Дніпро) Солдатовим Іваном Миколайовичем.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 01.10.2021 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.

05.10.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було залишено позовну заяву без руху через невідповідність вимогам ст.ст.122,123,160, 161,287 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, шляхом надання уточненої позовної заяви та надання доказу сплати судового збору, обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду, з доказами поважності причин пропуску відповідного строку.

18.10.2021 року на виконанні вимог ухвали до суду надійшла заява позивача про поновлення процесуального строку.

Так, в обґрунтування поважних причин пропуску строку позивачем зазначено, що 18.03.2021 року на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64853562 було відкрито виконавче провадження. Наприкінці червня 2021 року позивач отримав лист № 02133/14511 від 24.06.2021 року з доданою до нього Постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 24 червня 2021 року ВП № 64853562, яким постановлено виконавчий лист № 160/12362/20 виданий 15 березня 2021 року суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду про зобов`язання Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ШН НОМЕР_1 , щорічну разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року, як інваліду війни 2-ї групи, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановлених на 1 січня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум - повернути стягувачу. Позивач вказує, що користуючись порадою державного виконавця він звернувся з заявою про примусове виконання зазначеного рішення до Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Проте, повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 30.07.2021 року, котре надійшло поштовим листом та отримано мною 16 серпня 2021 року, йому було відмовлено у відкритті провадження та рекомендовано звернутися до Головного управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області. Також вказує, що користуючись порадою Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) він звернувся 17 серпня 2021 року з відповідною заявою про примусове виконання судового рішення до Головного управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області. Проте, 27 вересня 2021 року поштовим листом він отримав лист № 04-12010/13721 від 20 серпня 2021 року про повернення документів, згідно якого мені повернули виконавчий лист з рекомендацією звертатися до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерстві юстиції (м. Дніпро). Враховуючи наведене, вказує, що він, після отримання листа зрозумів, що в даному випадку, відповідач діє неправомірно відповідач, у зв`язку із чим звернувся до суду.

Дослідивши докази по справі, суд зазначає про таке.

Так, згідно матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду із цим позовом, просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про повернення виконавчого провадження №64853562 від 24 червня 2021 року, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерстві юстиції (м. Дніпро) Солдатовим Іваном Миколайовичем.

Судом встановлено, що 18.03.2021 року на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64853562 було відкрито виконавче провадження.

24.06.2021 року державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, з підстав передбачених положеннями п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Зміст цієї постанови та підстави її винесення позивачу були відомі наприкінці червня 2021 року, тобто до звернення до суду із цією позовною заявою, що також не спростовується самим позивачем.

Як вказує позивач, до того моменту, коли він звернувся з заявою/скаргою до відповідача щодо оскаржуваної ним постанови, він не був обізнаний про порушення його прав та охоронюваних інтересів.

Суд, всебічно і повно дослідивши матеріали позовної заяви та доданих до неї доказів, клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, об`єктивно оцінивши докази, встановив про таке.

Дослідивши докази по справі, встановлено, що наприкінці червня 2021 року позивачем було отримано лист № 02133/14511 від 24.06.2021 року з доданою до нього Постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 24 червня 2021 року ВП № 64853562, яким постановлено виконавчий лист № 160/12362/20 виданий 15 березня 2021 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ШН НОМЕР_1 , щорічну разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року, як інваліду війни 2-ї групи, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановлених на 1 січня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум, повернуто стягувачу, про що також не заперечується позивачем.

Враховуючи вищевикладене, слід дійти до висновку, що позивачу про існування порушених прав було відомо ще наприкінці червня 2021 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (п. 1 ч. 2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеєр проти Бельгії").

Європейський Суд з прав людини в ухвалі від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України") також вказав, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Суд також враховує, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 (справа N 240/12017/19) виклав правову позицію, згідно якої, зокрема, триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав відступила від висновків, викладених в постановах Верховного Суду, щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (п. 43 постанови).

Таким чином, доводи позивача, про те, що він звертався із відповідними заявами/скаргами до відповідача, та фактично дізнався про порушення своїх прав вже - 01.10.2021 року, є неналежними та спростовуються матеріалами справи і не можуть бути прийнятними для суду.

Суд зазначає, що позивач не був позбавлений права звернення до суду, з підстав оскарження вказаної постанови, у строк передбачений положеннями ст. 287 КАС України.

Верховний Суд у постанові від 19 січня 2021 року по справі №300/1411/19 зазначив, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Також суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2021 року по справі №540/2097/18 виклав правову позицію, що юридична необізнаність не може визнаватися тією непереборною обставиною, явищем чи фактором, що завадили позивачу з дотриманням установлених законом строків звернутися до суду з позовом.

Відтак, зміст доводів позивача не свідчить про те, що він не мав об`єктивної можливості звернутися до суду за захистом своїх прав у строк, встановлений КАС України. Вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду визнаються неповажними, а тому заява про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Суд зазначає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

З огляду на викладені вище обставини, враховуючи, що наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини пропуску строку звернення до суду не є поважними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено.

Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи наведене вище, судом встановлено, що викладені позивачем у позовній заяві обставини, не відповідають заявленим позивачем вимогам.

Уточнену позовну заяву, у відповідності до кількості учасників справи, із викладенням обставин, згідно положень ст.160 КАС України, на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2021 року, позивачем суду надано не було.

Враховуючи наведені вище обставини, слід дійти до висновку, що поданими позивачем документами, недоліки, викладені в ухвалі суду від 05.10.2021 року, позивачем у повному обсязі усунуто не було.

Докази звернення позивача до суду з клопотанням про продовження строків усунення недоліків позовної заяви, встановлених судом, відсутні.

Таким чином, станом на 22.10.2021 року позивач в повному обсязі не виконав вимоги ухвали суду.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.ст.243, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, а також позов разом із додатками, надіслати особі, яка звернулась до суду із позовною заявою.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (49027, м.Дніпро, пр. Д. Яворницького, 21а, ).

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Ільков