Справа № 826/9715/17
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Київ № 826/9715/17

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог від 28.11.2017, заяви про збільшення позовних вимог від 19.05.2020):

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 21.04.2015 №513-17;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 28.04.2016 №1;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 17.07.2017 №88992-1305.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2019 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 скасовано рішення Окружного адміністративного суму міста Києва від 11.07.2019, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 10.03.2020 скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2019, справа №826/9715/17 направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2020 - прийнято справу до провадження, постановлено здійснювати судовий розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено строк для подання заяв по суті; від 02.01.2021 - прийнято заяву про зміну предмета позову від 19.05.2020, установлено строки для подання заяв по суті та доказів; від 25.10.2021 - замінено відповідача ГУ ДПС у м. Києві на правонаступника - відокремлений підрозділ ГУ ДПС у м. Києві.

Підставами позову визначено: позивачу не передавалась у користування земельна ділянка на АДРЕСА_1 , на якій розташовані будівлі передані позивачу у фактичне володіння; неврахування контролюючим органом, що станом на час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень майновий комплекс по АДРЕСА_1 , включає до свого складу 2 нежитлові споруди - складські будівлі літера "Г" (загальна площа 53,30 кв.м) та літера "Д" (загальна площа 120,40 кв.м), власники яких невідомі, водночас, за твердженням представника позивача, площа земельної ділянки, на яких розташовані будівлі з літерами "А", "Б", "В" становить 2240,70 кв.м.

У позовній заяві визнається можливість виникнення у позивача обов`язків як у землекористувача щодо частини земельної ділянки площею 1847,20 кв.м, яка знаходиться на АДРЕСА_1 під будівлями з літерами "А", "Б", "В".

З урахуванням висновків Верховного Суду, який направив справу на новий розгляд, представник позивача у заяві про збільшення розміру позовних вимог вказала, що відповідачем не враховано відсутність офіційної інформації в державному земельному кадастрі щодо земельної ділянки, на якій розташовані будівлі з літерами "А", "Б", "В", відповідно відсутні правові підстави для розрахунку та визначення позивачу грошового зобов`язання з земельного податку.

У запереченнях на позовну заяву зазначено, що відповідно до інформації в базі даних КП "Кадастр" та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.03.2006 №218 ОСОБА_1 має земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 75:316:0047), на якій знаходиться майновий комплекс, що належить позивачу на підставі договору купівлі продажу майнового комплексу від 25.04.2005 №4885. За твердженням представника, на підставі цієї інформації й було визначено позивачу податкові зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за відповідні періоди.

Представник відповідача під час нового розгляду адміністративної справи в заявах по суті підтримав доводи, висловлені в запереченнях, наголосивши, що не зважаючи на відсутність реєстрації права власності чи користування, позивач зобов`язана сплатити земельний податок з фізичних осіб з урахуванням довідок від 16.03.2006 №Н-00618/2006 та від 15.06.2017 №397 про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки (75:316:0047) площею 8002,28 кв.м, які видані ОСОБА_1 . Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації.

Розглянувши заяви по суті, дослідивши письмові докази, суд установив.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.04.2005, укладеного між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), зареєстрованого за №4885, продавцем передано у власність покупця майновий комплекс (в літерах "А", "Б", "В") у будинку АДРЕСА_1 , до складу якого входять: адміністративна будівля, літера "А", площею 1254,10 кв.м, матеріальний склад, літера "Б", площею 573,30 кв.м, навіс, літера "В", площею 413,30 кв.м. загальна площа - 2240,7 кв.м. У договорі зроблено виправлення у площі літера "В" та загальній площі, які застережені нотаріусом.

Згідно з план-схемою земельної ділянки по АДРЕСА_2 та оцінних актів комплекс складається з приміщень (будівель): адміністративно-побутове-виробниче, літера "А", загальна площа- 774,1 кв.м (основна частина - 761,4 кв.м, "крильце" - 12,7 кв.м ); виробничо-складське, літера "Б", площа - 612,6 кв.м (основна частина - 598,2, прибудова - 14,4 кв.м); складське, літера "В", загальна площа - 460,5 кв.м; складське, літера "Г", площа - 61,6 кв.м; складське, літера "Д", площа - 120,4 кв.м.

Відповідну експлікацію виготовлено Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.

В Інформаційній довідці Київського міського бюро технічної інвентаризації від 15.08.2016 НЖ-2016 №2534, адресованиій ОСОБА_1 , зазначено, що майновий комплекс (літера "А" - 1254,1 кв.м, літера "Б" - 573,3 кв.м, "В" - 413,3 кв.м) загальною площею 2240,70 кв.м по АДРЕСА_2 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Щербак Т.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 25.04.2005 №4885, зареєстрованого в бюро 15.06.2005 за реєстровим №1055-3, у реєстровій книзі 21з-161.

Також у вказаному листі зазначено, що за даними інвентаризації від 30.03.2005 літера "В" проінтвентаризована та визначена як капітальна будівля, згідно з правовстановлюючими документами споруда-склад літера "Д" побудована самочинно.

Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві складено податкове повідомлення-рішення від 21.04.2015 №513-17, згідно з яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб у сумі 122.044,30 грн.

До позову додано квитанцію від 18.08.2015 №3575 про сплату ОСОБА_1 122.044,00 грн., призначення платежу - земельний податок з фізичних осіб (";101; ; 18010700).

Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.04.2016 №1, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб на суму 607.021,00 грн.

Відповідно до квитанції від 11.08.2016 №1685 ОСОБА_3 сплачено 607.021,00 грн. призначення платежу - земельний податок з фізичних осіб (";101; НОМЕР_1 ; 18010700).

Головним управлінням ДФС у м. Києві сформовано податкове повідомлення-рішення від 17.07.2017 №88992-1305, на підставі якого ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб у розмірі 441.217,55 грн.

До позову додано довідку про показники об`єкта нерухомого майна від 25.09.2017, складену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (кваліфікаційний сертифікат серія АЕ №0020078) на замовлення ОСОБА_1 , відповідно до якої після проведення технічної інвентаризації 25.09.2017 установлено, що майновий комплекс, який складається з будівель літери "А", "Б", "В", розташованих за адресою: АДРЕСА_1 має показники: реєстрація в Київському міському бюро технічної інвентаризації - 15.06.2005 №1055-з в реєстровій книзі 21з-161; нежитлова будівля літера "А" площею забудови - 774,1 кв.м; нежитлова будівля літера "Б" площею забудови - 612,6 кв.м, нежитлова будівля "В" площею забудови - 460,5 кв.м, загальна площа майнового комплексу (сумарно літери "А", "Б", "В") - 1847,2 кв.м.

Представником відповідача до заперечень додано витяг Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 16.03.2006 №118 з технічної документації №Н-00618/2006 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 75:316:047, за функціональним призначенням яку віднесено до земель комерційного використання), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

У витязі зазначено: площа земельної ділянки - 80002,28 кв.м; економіко-планувальна зона №79 Борщагівська промзона; базова вартість 1 кв.м. землі - 134,52 грн./кв.м; коефіцієнт на функціональне використання землі - 2,50; локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони без тепломережі - 0,95, без централізованого газопостачання - 0,95 грн., у санітарно-захисній зоні - 0,95; узагальнюючий коефіцієнт - 0,84; коефіцієнт індексації грошової оцінки згідно постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 №783 - 1,13, згідно з листами Держкомзему України від 15.01.2001 №14-22-7/132, від 10.01.2020 №14-22-6/186, від 13.01.2006 №14-22-7/114 - 1,182, - 1,02, - 1,035; нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 3187545,10 грн.

У довідці №Н-01169/2017 Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15.06.2017 №397 про розмір грошової оцінки земельної ділянки (75:316:047, АДРЕСА_2 ) за результатами розрахунку відповідно до рішення Київської міської ради від 03.07.2014 №23/23 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва" зазначено: площа земельної ділянки - 80002,28 кв.м; базова вартість 1 кв.м землі (економіко-планувальної зони) - 672,73 грн. (№271); коефіцієнт КФ - 2,00; локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони не забезпеченої централізованим теплопостачанням - 0,90 грн., у санітарно-захисній зоні - 0,80; узагальнюючий коефіцієнт - 0,72; коефіцієнт індексації грошової оцінки відповідно до статті 289 Податкового кодексу України - 1,249, згідно з листами Держземагентсва від 14.01.2015 №16-28-0.22-215/2-15, Держгеокадастру від 11.01.2016 №6-28-0.22-201/2-16, від 12.01.2017 №22-28-0.22-443/2-17 - 1,433, - 1,06, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 14707251,69 грн.

Згідно з довідкою Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 21.12.2017 №31-26-0.22-8931/2-17 територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у м. Києві не реєструвались документи, що посвідчують право власності/користування земельними ділянками на території міста Києва за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 №1021.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.06.2018 №127883001 ОСОБА_1 є власником (спільна сумісна) нерухомого майна - майнового комплексу в літерах "А" (будівля площею 1254 кв.м), "Б" (матеріальний склад площею 573,30 кв.м), "В" (навіс площею 413,30 кв.м), загальною площею 2240,7 кв.м, реєстраційний номер 00, адреса: АДРЕСА_1 , дата реєстрації 08.08.2014 №6620557.

У матеріалах адміністративної справи міститься лист Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 18.11.2019 №26-0.22-5546/2-19, адресований Шостому апеляційному адміністративному суду на виконання ухвали від 29.10.2019, зі змісту якого убачається, що станом на час складення листа відомості щодо державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на території міста Києва за адресою: АДРЕСА_2 та рішення про передачу у власність/користування юридичним чи фізичним особам, у тому числі ОСОБА_1 , до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві не надходили.

Під час нового розгляду адміністративної справи представником позивача додано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.11.2019 №189964609, відповідно до якої ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - майнового комплексу в літерах "А" (будівля площею 1254 кв.м), "Б" (матеріальний склад площею 573,30 кв.м), "В" (навіс площею 413,30 кв.м), загальною площею 2240,7 кв.м, реєстраційний номер 00, адреса: АДРЕСА_1 , дата реєстрації 08.08.2014 №6620557.

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, статтею 206 цього Кодексу передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю є обов`язковим платежем у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідно до статті 269 цього кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Згідно зі статтею 271 Податкового кодексу України:

базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (підпункт 271.1.1 пункту 271.1);

рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (підпункт 271.2).

Відповідно до статі 286 Податкового кодексу України:

підставою для нарахування земельного податку є дані Державного земельного кадастру (пункту 286.1);

нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення - рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу (підпункт 286.5).

Згідно з пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Верховний Суд, переглядаючи судові рішення першої та апеляційної інстанцій, на підставі наведених норм у постанові від 10.03.2020 дійшов висновку, що обов`язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час формування позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень):

у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення (частина перша);

якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина дурга);

істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти (абзац перший частини шостої).

Статтею 370 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час формування позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) встановлювалось:

до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (частина перша)

розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків) (частина друга).

У договорі купівлі-продажу від 25.04.2005 зареєстрованого за №4885, на підставі якого передано у власність позивачу майновий комплекс (в літерах "А", "Б", "В") у будинку АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки відсутній.

Верховний Суд, аналізуючи зазначені норми, дійшов висновку, за яким оскільки позивач є власником нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на те, що не зареєстровано право власності чи користування земельною ділянкою під належними на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, обов`язок зі сплати земельного податку виник у позивача з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Такий висновок ґрунтувався на правових позиціях Верховного Суду, висловлених у постановах у постановах від 12.03.2019 у справі №826/11633/16, від 14.05.2019 у справі №826/13773/16.

Також Верховний Суд указав, що проблемою цього спору є питання площі земельної ділянки на якій розташований майновий комплекс позивача за адресою: АДРЕСА_1 ), загальна площа якого за позицією першого відповідача складає 8000,228 кв.м., у той час як за позицією позивача з посиланням на договір купівлі-продажу майнового комплексу від 25.04.2005 №4885 площа цього майнового комплексу остаточно становить 2240,7 кв.м. Позивач впродовж розгляду справи доводить, що площа належного їй на праві власності майна становить 1847,20 кв.м. з посиланням на довідку про показники об`єкта нерухомого майна від 25.09.2017 №23, складеної за наслідками поточної технічної інвентаризації майнового комплексу та копію технічного паспорту майнового комплексу, в подальшому належним об`єктом сплати земельного податку визначає площу 2240,7 кв.м. У матеріалах справи наявні докази об`єктів нерухомого майна з літерами Г та Д, площа яких не визначена з огляду на те, що це є самозабудова. Крім того, наявні докази зміни конструкцій та параметрів окремих частин майнового комплексу, Витяг з технічної документації №Н-00618/2006 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 75:316:047). Вказані документи та обставини не досліджені, не оцінені судами попередніх інстанцій, зміст та правові наслідки наведених документів не встановлені. Загальним порушенням є невідповідність усіх долучених до матеріалів справи документів вимогам письмових доказів встановлених статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, під час нового розгляду адміністративної справи суду необхідно встановити площу земельної ділянки, з якої має обраховуватись позивачу земельний податок як власниці майнового комплексу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ) та за висновком Верховного Суду, незалежно від того чи оформила право користування земельної ділянки чи право власності, є платником земельного податку з фізичних осіб.

Суд констатує, що наявні в матеріалах справи докази щодо площі нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ) є суперечливими:

договір купівлі-продажу від 25.04.2005 №4885 - передано власність майновий комплекс (в літері "А", "Б", "В") у будинку АДРЕСА_1 , площею 1254,10 кв.м., до складу якого входять: адміністративна будівля, літера "А", площею 1254,10 кв.м, матеріальний склад, літера "Б", площею 573,30 кв.м, навіс, літера "В", площею 413,30 кв.м. загальна площа - 2240,7 кв.м.;

план-схема земельної ділянки по АДРЕСА_2 , оцінні акти - адміністративно-побутове-виробниче, літера "А", загальна площа- 774,1 кв.м (основна частина - 761,4 кв.м, "крильце" - 12,7 кв.м); виробничо-складське, літера "Б", площа - 612,6 кв.м (основна частина - 598,2, прибудова - 14,4 кв.м); складське, літера "В", загальна площа - 460,5 кв.м;

інформаційна довідка Київського міського бюро технічної інвентаризації від 15.08.2016 НЖ-2016 №2534 - загальна площа 2240,70 кв.м (літера "А" - 1254,1 кв.м, літера "Б" - 573,3 кв.м, "В" - 413,3 кв.м)

довідка про показники об`єкта нерухомого майна від 25.09.2017, складена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (кваліфікаційний сертифікат серія АЕ №0020078) - нежитлова будівля літера "А" площею забудови - 774,1 кв.м; нежитлова будівля літера "Б" площею забудови - 612,6 кв.м, нежитлова будівля "В" площею забудови - 460,5 кв.м, загальна площа майнового комплексу (сумарно літери "А", "Б", "В") - 1847,2 кв.м.

витяг Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 16.03.2006 №118 з технічної документації №Н-00618/2006 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 75:316:047, за функціональним призначенням віднесено до земель комерційного використання - площа земельної ділянки 80002,28 кв.м;

довідка №Н-01169/2017 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Департаменту земельних ресурсів від 15.06.2017 №397 про розмір грошової оцінки земельної ділянки (75:316:047, місто Київ, Святошинський район, вулиця Якутська, 6) за результатами розрахунку відповідно до рішення Київської міської ради від 03.07.2014 №23/23 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва" - площа земельної ділянки - 80002,28 кв.м.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.06.2018 №127883001 - літера "А" (будівля площею 1254 кв.м), літера "Б" (матеріальний склад площею 573,30 кв.м), літера "В" (навіс площею 413,30 кв.м), загальною площею 2240,7 кв.м, дата реєстрації 08.08.2014.

Оцінивши наведені докази, суд доходить висновку, що належними та достатніми доказами для висновку про площу нерухомого майна, яке перебуває у власності позивача та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) є Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.06.2018 №127883001, інформаційна довідка Київського міського бюро технічної інвентаризації від 15.08.2016 НЖ-2016 №2534, відповідно до яких загальна площа становить 2240,7 кв.м.

Доходячи такого висновку судом ураховано, що відповідно до пункту 5 Розділу V Прикінцевих положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 №1952-IV до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Вказаним Законом, у редакції, чинній на час формування Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, встановлювалось, що державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб`єктів прав, об`єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Невід`ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи (частина перша статті 10).

Тобто, інформація про площу нерухомого мана за адресою: АДРЕСА_1 ), яка внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, повідомлена Київським міським бюро технічної інвентаризації, є інформацією уповноважених органів, яка вносилась до книги чи до реєстру за відповідною процедурою (зокрема, на підставі даних про нерухоме майно).

Щодо довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 25.09.201, відповідно до якої загальна площа майнового комплексу (сумарно літери "А", "Б", "В") - 1847,2 кв.м., то в довідці рекомендовано отримати відповідні документи, які б містили виправлені дані та реально відображали показники майнового комплексу. Однак така виправлена інформація не внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 287.6 статті 287 Податкового Кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Відповідно частини п`ятої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

З огляду на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.03.2020, які слугували підставою для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, суд доходить висновку, що земельний податок за 2015-2017 рік для позивача як власника нерухомого майна за адресою: за АДРЕСА_1 ) має розраховуватись з урахуванням площі такого майна - 2240,7 кв.м. та прибудинкової території. Однак доказів, які б містили інформацію про розмір земельної ділянки з урахуванням прибудинкової території в матеріалах судової справи відсутні.

У запереченнях представником відповідача наведено розрахунок податку на землю нерухомого майна за адресою: вулиця Якутська, 6 у місті Києві.

Щодо земельного податку, визначеного ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві в податковому повідомленні-рішенні від 21.04.2015 №513-17, яким визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 122.044,30 грн. (період 01.01.2015-31.12.2015):

8002,28 x 389,66 x 2,5 x 0,84 x 1,028 x 1,152 x 1,059 x l x l x l x l x 1,249) / 365 x 181) x 1% + ((8002,28 x 672,73 x 2,5 x 0,84 x 1,249) / 365 x 184) x 1% = 122.044,30 грн.,

де,

8002,28 кв.м - площа земельної ділянки;

389,66 - базова вартість 1 кв.м. землі (до 01.07.2015);

672,73 - базова вартість 1 кв.м. землі (з 01.07.2015);

2,5 - коефіцієнт на функціональне використання землі;

0,84 - локальний коефіцієнт на місцезнаходження земельної ділянки;

1,028 - коефіцієнт індексації грошової оцінки за 2008 рік;

1,152 - коефіцієнт індексації грошової оцінки за 2009 рік;

1,059 - коефіцієнт індексації грошової оцінки за 2010рік;

1 - коефіцієнт індексації грошової оцінки у 2011-2014 роках;

1,249 - коефіцієнт індексації грошової оцінки за 2015 рік;

1% - ставка земельного податку.

Щодо земельного податку, визначеного ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві в від 28.04.2016 №1, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб на суму 607.021,00 грн. (період 01.01.2016-31.12.2016):

8002,28 х 672,73 х 2,5 х 0,84 х 1.249 х 1,433 х 3% = 607.021,00 грн.,

де:

8002, 28 кв.м - площа земельної ділянки;

672,73 - грошова оцінка в грн./кв.м (рішення Київської міської ради від 03.07.2014 №23/23 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової щінки земель міста Києва". Рішення вводиться в дію з 01.07.2015 (згідно з рішенням Київської міської ради від 10.12.2014 №565/565);

0,84 - узагальнюючий локальний коефіцієнт згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Додатку 5 до рішення Київської міської ради від 26.07.2007 №43/1877 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення" із змінами та доповненнями;

2,5 - Коефіцієнт на функціональне використання землі (наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016. № 489 зі змінами та доповненнями);

1,249 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Держземагенства від 14.01.2015 №6 -28-0 22-215/2-15;

1,433 - коефіцієнт індексації грошової оцінки відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 №6-28-0.22-201/2-16 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель";

3% - відсоток ставки земельного податку (Рішення Київської міської Ради від 23.06.2011 №242/5629 зі змінами та доповненнями).

Щодо земельного податку, визначеного ГУ ДФС у м. Києві в податковому повідомленні-рішенні від 17.07.2017 №88992-1305, на підставі якого визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 441.217,55 грн. (період 01.01.2017-31.12.2017)

8002,28 х 672,73 x 0.72 x 2x l,249 x l,433 x l,06 x 3% = 441.217, 55 грн.,

де:

8002,28 кв.м - площа земельної ділянки; '

672,73 - грошова оцінка в грн./кв.м (рішення Київської міської ради від 03.07.2014 №23/23 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва". Рішення вводиться в дію з 01.07.2015 (згідно з рішенням Київської міської ради від 10.12.2014 №565/565);

0,72 - узагальнюючий локальний коефіцієнт згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Додатку 5 до рішення Київської міської ради 26.07.2007 №43/1877 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення" зі змінами та доповненнями;

2,0 - коефіцієнт на функціональне використання землі (наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 зі змінами та доповненнями);

1,249 - коефіцієнт індексації грошової оцінки відповідно до листа Держземагентсва від 14.01.2015 №6-28-0.22-215/2-15;

1,433 - коефіцієнт індексації грошової оцінки відповідно Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 №6-28-0.22-201/2-16 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель";

1,06 - коефіцієнт індексації грошової оцінки (відповідно до "Порядку проведення індексації грошової оцінки земель", затвердженого витягом з листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 №6-28-0.22-201/2-16

3% - відсоток ставки земельного податку (Рішення Київської міської Ради від 23.06.2011 №242/5629 зі змінами та доповненнями).

Зважаючи на висновок про те, що земельний податок для позивача як власника нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ) має розраховуватись з урахуванням площі такого майна - 2240,7 кв.м. та прибудинкової території, суд погоджується з доводами представника позивача про помилковість здійсненого відповідачем розрахунку, де площа земельної ділянки визначена в розмірі 8002,28 кв.м, що очевидно не відповідає площі нерухомого майна, власником якого є позивач.

Судом указувалось, що відповідно до пункту 281.6 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 затверджено "Порядок ведення Державного земельного кадастру", згідно з яким ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Підпунктом 14 пункту 24 вказаного Порядку визначено, що до Державного земельного кадастру вносяться відомості про земельні ділянки, зокрема, і про нормативну грошову оцінку: значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 18.11.2019 №26-0.22-5546/2-19 станом на час складення цього листа відомості щодо державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на території міста Києва за адресою: вулиця Якутська, 6 у Святошинському районі та рішення про передачу у власність/користування юридичним чи фізичним особам, у тому числі ОСОБА_1 , до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві не надходили.

Доказів протилежного представником відповідача не надано, клопотань з цього приводу не заявлено. Позиція відповідача після направлення адміністративної справи на новий розгляд залишилась незмінною та полягала у тому, що площа земельної ділянки, за яку позивач має сплачувати податок становить 8002,28 кв.м. Такий довід суд визнав необґрунтованим.

На думку суду, позиція контролюючого органу є непослідовною, позаяк у рішенні Державної фіскальної служби України від 10.08.2018 №11946/В/99-99-1102-01-14 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на податкове повідомлення-рішення від 06.04.2018 №2-2657 зазначено, що при проведенні розрахунку земельного податку за 2018 рік не дотримані вимоги пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України щодо отримання інформації необхідної для обчислення справляння плати за землю в порядку, встановленому Урядом України. Зі змісту рішення вбачається, що підставою для визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з земельного податку за 2018 рік слугувала та обставина, що позивач є власником нерухомого майна за адресою: за АДРЕСА_1 ), тобто податок у цьому рішенні та в розглядуваному спорі визначався щодо одного і того самого об`єкта.

Державна фіскальна служба України в зазначеному рішенні проаналізувала положення "Порядку подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 №1386, яким передбачено, що Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю (пункт 4).

Попередньою редакцією пункту 4 цього Порядку передбачалось, що територіальні органи Держземагентства подають щомісяця до 10 числа органові державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки, а також за запитом зазначеного органу або ДПС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю.

За результатами апеляційного узгодження грошового зобов`язання з земельного податку за 2018 рік, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 06.04.2018 №2-2657, це рішення було скасовано, зобов`язано контролюючий орган витребувати інформацію необхідну для обчислення і справляння плати за землю, після якої здійснити відповідне нарахування.

Згідно із статтями 15, 18 Закону України "Про оцінку земель" від 11.12.2003 №1378-IV (зі змінами) підставою для проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій". За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, складається технічна документація, яка затверджується районними радами.

Відповідно до частини другої статті 20 вказаного Закону, за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація.

Статтею 23 цього Закону встановлено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Тобто нормативна грошова оцінка землі є обов`язковою для визначення розміру плати за землю. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради. Витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки, складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради.

Судом уже вказувалось, що витяг Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 16.03.2006 №118 з технічної документації №Н-00618/2006 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 75:316:047, за функціональним призначенням віднесено до земель комерційного використання), розташованої за адресою: місто Київ, Святошинський район, вулиця Якутська, 6 та довідка №Н-01169/2017 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Департаменту земельних ресурсів від 15.06.2017 №397 про розмір грошової оцінки земельної ділянки (75:316:047, місто Київ, Святошинський район, вулиця Якутська, 6) не можуть бути підставою для розрахунку позивачу земельного податку, оскільки площа земельної ділянки становить 80002,28 кв.м, у той час, коли під час судового розгляду адміністративної справи судом установлено, що позивач є власником нерухомого майна площею 2240,7 кв.м. Тобто площа земельної ділянки повинна складатись з цієї площі та площі прибудинкової території, розмір якої суду невідомо.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо помилковості розрахунку позивачу грошового зобов`язання з земельного податку за 2015-2018 роки з урахуванням площі земельної ділянки 80002,28 кв.м.

З огляду на позицію Державної фіскальної служби України, яка в межах апеляційного узгодження, визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання з земельного податку за 2018 рік нарахованого щодо того самого об`єкта, що і в розглядуваній адміністративній справі, дійшла висновку про необхідність скасування податкового повідомлення-рішення до отримання інформації, необхідної для обчислення і справляння плати за землю, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову щодо скасування оскаржуваних податкових-повідомлень рішень у повному обсязі.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір під час подання позовної заяви у розмірі 9204,81 грн. (квитанція від 03.08.2017 №0.0.820454469.1) та 1305,19 грн. (квитанція від 19.05.2020 №50145) під час нового розгляду справи.

З огляду на те, що позов задоволено повністю на користь позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 10510,00 грн.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 21 квітня 2015 року №513-17;

- податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 28 квітня 2016 року №1;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17 липня 2017 року №88992-1305.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10510,00 грн. (десять тисяч п`ятсот десять гривень) за рахунок бюджетних асигнування Головного управління ДПС у м. Києві.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 ).

Відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011, місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Донець