Справа № 320/8618/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8618/20 Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа: Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - позивач) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просила суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, які пов`язані з утриманням відповідача у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького, в розмірі 86 270,77 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Національну академію Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ч. 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. В добровільному порядку ОСОБА_1 витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі на суму 86270,77 грн. не відшкодував.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року даний адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, будучи обізнаним під час підписання контракту про проходження військової служби про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач таку суму коштів не відшкодував. При цьому, підписуючи розрахунок витрат на утримання у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, затверджений ректором академії 12 березня 2016 року, відповідач підтвердив розраховану суму відшкодування витрат, пов`язану з його утриманням в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького, не заперечував проти її відшкодування та не оскаржував її нарахування.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено про її необґрунтованість і безпідставність, та про законність оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Вказано, що твердження відповідача не відповідають дійсності, є цілком безпідставними та не підтверджуються жодними доказами та іншими розрахунками. Розрахунки витрат складені у відповідності до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України. Із загальним розрахунком витрат на утримання в Національній академії № 213 від 12 березня 2016 року ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його особистий підпис, заяв, заперечень не висловлював, окремо його не оскаржував.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч.4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького з 04 серпня 2012 року по 11 березня 2016 року на посаді курсанта. В подальшому відповідач проходив військову службу на офіцерських посадах в органах охорони державного кордону.

Так, 04 січня 2016 року між Національною академією Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького та солдатом, курсантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Договір).

Відповідно до п. 5.2. Договору відповідач зобов`язався добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до вимог ч.10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", в разі дострокового розірвання контракту та при відмові від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Державній прикордонній службі України після закінчення академії.

Наказом начальника Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби від 04 червня 2020 року №221-ос з відповідачем було припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби та звільнено з військової служби за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Наказом начальника Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» від 21 серпня 2020 року № 330-ос старшого лейтенанта ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу прикордонного загону у зв`язку зі звільненням. Вислуга календарних років на день його звільнення складає 08 років 00 місяців 17 днів. Тобто, старший лейтенант ОСОБА_1 був звільнений з військової служи, не вислуживши 5 років після закінчення вищого військового навчального закладу.

Відповідно до розрахунку витрат на утримання відповідача у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького за період з 04 серпня 2012 року по 11 березня 2016 року, затвердженого ректором академії 12 березня 2016 року, витрати складають 86 270,77 грн., в тому числі: грошове забезпечення - 13 072,55 грн., речове забезпечення - 17 051,44 грн., продовольче забезпечення - 27 909,38 грн., медичне забезпечення - 1 307,48 грн., забезпечення комунальними послугами та енергоносіями - 26 744,42 грн.

З розрахунком витрат відповідач ознайомлений.

У зв`язку з невідшкодуванням відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у закладі, в він якому проходив військову службу - навчання, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 4 ч. 9 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232) військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Закону №2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 Закону №2232 визначені види військової служби, якими є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до ч.1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктом 189 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженого Указом Президента України №1115/2009 від 29 грудня 2009 року, особи, зараховані на навчання до вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби, включаються до списку особового складу та ставляться на всі види забезпечення у навчальному закладі з дня їх призначення на посади курсантів, слухачів, ад`юнктів, докторантів.

Враховуючи зазначене, курсанти під час навчання в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького перебувають на всіх видах забезпечення, в тому числі забезпечуються продовольчим, речовим, грошовим, житловим, медичним забезпеченням згідно з установленими нормами за рахунок коштів державного бюджету.

Положеннями частин 3, 4 та 5 статті 25 Закону України № 2232 встановлено, що зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Відповідно до ч. 10 статті 25 Закону України № 2232 курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «з», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. З вищенаведеного вбачається, що дана правова норма розповсюджується на дві категорії осіб - на курсантів, які достроково розривають контракт, та на осіб офіцерського складу, які звільняються протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу.

Обов`язок щодо відшкодування витрат за навчання саме у курсантів в разі дострокового розірвання контракту не залежить від пункту за яким особу було звільнено з військової служби.

Пунктом 1.1 спільного наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України №419/831/240/605/537/219/534 від 16 липня 2007 року "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" зазначено, що порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість.

Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі по тексту - Порядок № 964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).

Згідно п. 3 Порядку №964, відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Згідно пункту 4 Порядку №964, відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Відповідно до абз. 4 пункту 5 Постанови № 964, витрати відшкодовуються у повному розмірі: особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - за весь період навчання.

Відповідно до п. 2.1 Порядку розрахунку витрат, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми курсанти відшкодовують навчальному закладу витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, розрахунок яких здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Як встановлено судом першої інстанції, утримання відповідача у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького здійснювалось шляхом грошового та іншого забезпечення.

Наказом начальника Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" від 04 червня 2020 року №221-ос старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом "ж" пункту 2 частини

Згідно п. 5.2. Договору від 04 січня 2016 року відповідач зобов`язався добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до вимог ч.10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", в разі дострокового розірвання контракту та при відмові від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Державній прикордонній службі України після закінчення академії.

Відповідно до розрахунку витрат на утримання відповідача у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького за період з 04 серпня 2012 року по 11 березня 2016 року, затвердженого ректором академії 12 березня 2016 року, витрати складають 86 270,77 грн., в тому числі: грошове забезпечення - 13 072,55 грн., речове забезпечення - 17 051,44 грн., продовольче забезпечення - 27 909,38 грн., медичне забезпечення - 1 307,48 грн., забезпечення комунальними послугами та енергоносіями - 26744,42 грн.

Згідно п. 2.1.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.

Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.

Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Пунктом 2.1.1.1 Спільного наказу встановлено, що курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку N 964, за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення.

Відповідна довідка-розрахунок надана позивачем до суду разом з позовною заявою та міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п. 2.1.2 Спільного наказу, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Відповідно до п. 2.1.2.1 Спільного наказу, для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках).

У довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.

В довідці-розрахунку витрат за продовольче забезпечення №3044 від 08 вересня 2020 року, що була надана до суду разом з позовною заявою, чітко зазначені норми харчування, кількість діб перебування відповідача на харчуванні та фактична його вартість.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 426 затверджено норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Пунктом 2.12 Положення про продовольче забезпечення в Державній прикордонній службі України на мирний час, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 липня 2011 року №530 визначено, що курсанти Національної академії Державної прикордонної служби України (далі - академія), військовослужбовці, які навчаються на курсах початкової підготовки, а також на курсах підвищення кваліфікації за програмами підготовки (перепідготовки) рядового, сержантського та старшинського складу, у навчальних центрах, навчальних закладах Державної прикордонної служби України, належні норми харчування отримують за рахунок держави у вигляді харчування через їдальні академіїнавчальних центрів, навчальних закладів Державної прикордонної служби України (інших органів у разі відрядження або лікування).

Пунктом 2.13 Положення визначено, що курсанти академії весь період навчання до дня їх випуску забезпечуються харчуванням за рахунок держави через їдальні академії (інших органів у разі відрядження або лікування) або грошовою компенсацією замість нього згідно з чинним законодавством.

Тобто, твердження ОСОБА_1 про те, що його продовольче забезпечення здійснювалось за його рахунок у так званому «ресторані» не відповідає дійсності та є непідтвердженим. З огляду на вищезазначені нормативно-правові акти, харчування курсантів Наиіональної академії здійснюється виключно в їдальні та за рахунок Держави. Протилежного апелянтом не доведено.

Відповідно до п. 2.1.3 Спільного наказу, витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

Згідно п. 2.1.3.1 Спільного наказу, для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби, про вартість фактично отриманого речового майна та лазне-прального забезпечення.

Відповідний розрахунок витрат за отримане речове майно міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п. 2.1.4 Спільного наказу, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Згідно п. 2.1.4.1 Спільного наказу, курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, відшкодовують вартість фактично отриманих послуг за відповідний період навчання.

Понесення позивачем витрат на медичне забезпечення відповідача підтверджується довідкою-розрахунком, яка була надана разом з позовною заявою.

Відповідно до п. 2.1.5 Спільного наказу, витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо).

Згідно п. 2.1.5.1 Спільного наказу, курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, відшкодовують фактичні витрати на їх перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад за визначений період навчання.

Понесення позивачем витрат на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад відповідача підтверджується довідкою-розрахунком, яка була надана разом з позовною заявою.

Відповідно до п. 2.1.6 Спільного наказу, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 м3; електроенергії - 2,56 кВт/г.

При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.

Відповідно до п. 2.1.6.1 Спільного наказу, Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв відшкодовують за визначений період навчання, за винятком терміну перебування у відпустках.

Відповідна довідка-розрахунок також міститься в матеріалах справи.

Відповідно до статті 131 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці, які проходять строкову військову службу та військовослужбовці, призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період, курсанти військових навчальних закладів, крім матросів і старшин, які перебувають на кораблях, розміщуються в казармах, а ті, що проходять військову службу за контрактом, - у службових жилих приміщеннях.

Пунктом 191 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009, визначено, що курсанти вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби, які не перебувають у шлюбі, розміщуються безоплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні вищого військового навчального закладу. Житлові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам до гуртожитків, призначених для проживання одиноких громадян.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що він не проживав у гуртожитку та не користувався комунальним послугами у зв`язку з тим, що проживав у своїх родичів, не відповідає дійсності. З огляду на вищезазначені нормативно-правові акти, курсанти розміщуються в спеціально пристосованих казармах у розташуванні Національної академії. Протилежного апелянтом не доведено.

Із зазначеного вище розрахунку витрат на утримання у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького ОСОБА_1 вбачається, що своїм підписом відповідач підтвердив розраховану суму відшкодування витрат, пов`язану з його утриманням в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького.

Колегія суддів погоджується з посиланням позивача на те, що твердження апелянта не відповідають дійсності, є цілком безпідставними та не підтверджуються жодними доказами та розрахунками. Розрахунки витрат складені позивачем у відповідності до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах № 419/831/240/605/537/219/534. Невірність, необґрунтованість чи помилковість таких розрахунків відповідачем не доведена. Крім того, із загальним розрахунком витрат на утримання в Національній академії № 213 від 12 березня 2016 року ОСОБА_1 ознайомився, заяв, заперечень не висловлював, окремо такий розрахунок не оскаржував.

Пунктами 7-8 Порядку № 964 визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ та Служби зовнішньої розвідки.

Як зазначено вище та вірно зауважено судом першої інстанції, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів не відшкодував позивачу.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги Адміністрації Державної прикордонної служби України про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 86 270,77 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.1 статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За п.2 ч.5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 рок- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 26 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків