Справа № 300/4846/21
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"27" жовтня 2021 р. Справа № 300/4846/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитюка Р.В. розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-
Представник ОСОБА_1 , 06.09.2021 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмову у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019 та зобов`язання до вчинення дій.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі №300/4846/21, яке прийнято за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019, відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" від 17.05.2021 №259 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019, відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" від 17.05.2021 №259 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, встановленого за прирівняною посадою та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Представник позивача, 19.10.2021 звернувся до суду з заявою про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача судові витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00 грн.

Заява мотивована тим, що до закінчення розгляду справи позивач заявив про подання заяви про розподіл судових витрати, після ухвалення рішення суду, доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу та подав такі докази.

Згідно частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву про розподіл судових витрат, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі №300/4846/21 позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , с. Шешори, Косівський район, Івано-Франківська область, 78623) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019, відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" від 17.05.2021 №259 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , с. Шешори, Косівський район, Івано-Франківська область, 78623) з 01.12.2019, відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" від 17.05.2021 №259 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, встановленого за прирівняною посадою та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області (ідентифікаційний код 20551088, вул. Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , с. Шешори, Косівський район, Івано-Франківська область, 78623) сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень (а.с.63-72).

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4 та 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача долучив: копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 03.09.2021, копію попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СЕ №1020709 від 19.10.2021, копію звіту (акту) про надані послуги у зв`язку із розглядом судової справи від 19.10.2021, довідку про отримання гонорару від 19.10.2020.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Суд звертає увагу, що представником позивача на підтвердження факту сплати на користь адвоката витрат на правову допомогу до суду жодних платіжних документів не подано, а відтак понесення останніх позивачем не підтверджено, а тому такі витрати не підлягають до стягнення на користь позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , с. Шешори, Косівський район, Івано-Франківська область, 78623) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Микитюк Р.В.