Справа № 300/6212/21
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"25" жовтня 2021 р. Справа № 300/6212/21

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про скасування розпорядження № 16-к від 30.03.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлення на посаді та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 192 902,20 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

18.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про скасування розпорядження № 16-к від 30.03.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 " , поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 192 902,20 грн.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) (пункт 5).

Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, встановленим строком для звернення до адміністративного суду із зазначеними вище позовними вимогами є місячний строк, тоді як ОСОБА_1 звернувся до суду 18.10.2021, із значним пропуском місячного строку, визначеного частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зазначає, що ОСОБА_1 у прохальній частині позовної заяви просив поновити строки звернення до адміністративного суду із вказаним позовом. В обгрунтування причин поважності пропуску строку зазначив, що він у період з 20.04.2021- 04.05.2021, з 31.05.2021-18.06.2021, з 05.07.2021- 23.07.2021 та з 29.07.2021 - 06.08.2021 перебував на лікуванні, що підтверджується випискою з амбулаторної картки хворого ОСОБА_1 .

Згідно виписки №5047/21 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 18.05.2021 переніс операцію та 24.05.2021 виписаний на амбулаторне лікування за місцем проживання.

Згідно консультативної довідки Івано-Франківського фтизіопульмонологічного центру від 20.08.2021 за №17/21 ОСОБА_1 звернувся до медичного закладу за допомогою з підозрою на Covid-19.

Згідно консультативної довідки Івано-Франківського фтизіопульмонологічного центру від 23.08.2021 за №58/21 тест на Covid-19 методом ПЛР ОСОБА_1 негативний, однак у нього виявлено двосторонню легеневу пневмонію та направлено на лікування.

28.09.2021 позивачем та АБ "Жиляк та партнери" укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є надання правової допомоги щодо спору про скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Вважає наведені підстави пропуску місячного строку звернення до суду поважними, а строк таким, що підлягає поновленню.

Враховуючи вищевикладене, а також тривале перебування позивача на лікуванні, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом у період з 20.04.2021 до 23.08.2021.

Водночас, суд зазначає, що позивачем не подано суду жодних доказів про його перебування на лікуванні у період з 23.08.2021 та сам термін такого лікування (виписка з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідка сімейного лікаря тощо).

Таким чином, позивачем не наведено суду обставин, які перешкоджали йому звернутися до суду із вказаним позовом у місячний строк, починаючи з 23.08.2021, з доказами поважності причин його пропуску.

Крім того, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд звертає увагу на те, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 01.01.2021 складає 2 270,00 гривні.

Положенням підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі (пункт 1).

Висновками Великої Палати Верховного Суду, у справі за № 910/4518/16, провадження 12-301гс18 встановлено, що стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, при зверенні до суду з даним адміністративним позовом позивач в силу приписів пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору в частині вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження Тлумацької районної державної адміністрації №16-к від 30.03.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлення на роботі.

Водночас, суд, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, зазначає, що при зверненні ОСОБА_1 з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 192 902,20 грн. позивач зобов`язаний сплати судовий збір у сумі 1 929,02 грн. (за майнову вимогу).

Однак, ОСОБА_1 до даної позовної заяви не додав документ про сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За наявності вказаних недоліків, позовна заява не відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтею 160, 161, 169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про скасування розпорядження № 16-к від 30.03.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлення на посаді та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 192 902,20 грн. - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, шляхом: 1) подання доказів про перебування на лікуванні у період з 23.08.2021 та сам термін такого лікування або зазначення інших обставин, які перешкоджали йому звернутися до суду із вказаним позовом у місячний строк, починаючи з 23.08.2021, з доказами поважності причин його пропуску; 2) подання документа про сплату судового збору у розмірі 1 929,02 грн. або долучити документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає, у відповідності до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.