Справа № 420/14837/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67571, Одеська обл., с. Фонтанка, вул. Степна, 4) про визнання протиправним та скасування рішення № 258-VIII та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 17 серпня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67571, Одеська обл., с. Фонтанка, вул. Степна, 4), в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 258-VIII "Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної власності, орієнтовною площею 2, 00 га, що має кадастровий номер :01:001:1841 (загальна площа 2, 5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів); та зобов`язати надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної власності, орієнтовною площею 2, 00 га, що має кадастровий номер :01:001:1841 (загальна площа 2, 5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів).

Також у позовній заяві позивач просив зобов`язати відповідача надати звіт про виконання рішення суду у строки встановлені судом в прядку ст. 382 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач повторно 12.01.2021 року звернувся до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, що має кадастровий номер :01:001:1841 (загальна площа 2, 5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів).

Листом від 27.07.2021 року відповідач повідомив позивачу, що клопотання позивача розглянуто та 09.07.2021 року прийнято рішення № 258-УІІІ про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з підстав невідповідності ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки відповідно до Генерального плану с. Олександрівка.

Позивач не погодився з прийнятим рішенням, вважає його протиправним, є таким, що не ґрунтується на вимогах закону. Посилання відповідача на невідповідність місця розташування земельної ділянки містобудівній документації не може застосовуватись, оскільки земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту та не охоплюється генеральним планом с. Олександрівка.

Також позивач зазначив, що відповідачем були пропущені строки розгляду клопотання, встановлені ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Тому позивач вважає, що у відповідача відсутні підстави для відмови в наданні відповідного дозволу.

Ухвалою від 25 серпня 2021 цю позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

До суду 17 вересня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що оскаржуване рішення прийнято правомірно.

Так, відповідач зазначив, що місце розташування земельної ділянки не відповідає містобудівній документації, оскільки відповідно до Генерального плану села Олександрівка, затвердженого рішенням Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 06.07.2021 року № 256-УІІІ, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1841 розташована в межах санітарно-захисної зони запроектованого кладовища села Олександрівка, що відноситься до ІІІ класу санітарної класифікації (санітарно-захисна зона 300 м), що також підтверджується інформацією відділу містобудування та архітектури Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області.

Окрім того, на вказану земельну ділянку поширюється обмеження санітарно-захисної зони Куліндоровськоо промислового вузлу та охоронної зони повітряних ліній електропередач потужністю 110 к Вт та відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 03.09.2021 року в межах цієї земельної ділянки безстроково встановлено охоронну зону навколо об`єктів культурної спадщини площею 1, 9709 га.

Також відповідач звернув увагу, що Земельним кодексом України передбачено право на безоплатну передачу земельної ділянки площею 2 га, а позивач просить надати дозвіл на земельну ділянку площею 2, 5216 га. Розпорядження частиною земельної ділянки сформованої земельної ділянки без її поділу суперечить чинному законодавству, адже таке розпорядження можливо лише після її поділу у встановленому законом порядку.

Позивачем 12 жовтня 2021 року подано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у листі від 06.07.2021 року на запит про доступ до публічної інформації від 25.06.2021, відповідач зазначив, що вказана земельна ділянка розташована за межами с. Олександрівка та не відображена у Генеральному плані населеного пункту та відноситься до земель запасу, третім особам не передавалась, тобто санітарно-захисної зони запроектованого кладовища не існувало до прийняття рішення ради від 06.07.2021 року № 256-УІІІ. Також позивач звернув увагу, що клопотання позивачем було подано 25.02.2021, а відповідач постійно ухилявся від його розгляду.

Окрім того, позивач вважає, що Земельним кодексом України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок можуть включати перелік обмежень на її використання, про що й зазначається у самому проекті або технічній документації.

Також позивач стверджував, що у відповідача не було жодних підстав вважати, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати є повністю сформованою та її подальше формування здійснюється лише за технічною документацією, а не за проектом землеустрою.

Відповідачем не надано заперечення на відповідь на відзив.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .

Так, суд встановив, що 12.01.2021 року (зареєстровано 24.02.2021 року) позивач звернувся до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, що має кадастровий номер :01:001:1841 (загальна площа 2, 5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів).

До клопотання додано копія паспорта та ідентифікаційного номеру та графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування.

Листом від 23.03.2021 року Фонтанська сільська рада повідомила позивача, що заява та додані до неї матеріали будуть розглянуті на найближчому засіданні депутатської комісії з питань земельних відносин та на черговому засіданні сільської ради.

Суд встановив, що рішенням Фонтанської сільської ради від 06.07.2021 року № 258-VIII "Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав невідповідності ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки відповідно до Генерального плану с. Олександрівка.

Не погоджуючись із рішенням в частині, що стосується позивача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Земельним кодексом України.

Частиною 2 статті 2 КАС України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Перевіряючи правомірність дій відповідача, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 27.05.1997 №280/97-ВР встановлює повноваження для міських рад розглядати і вирішувати питання віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з п.п. «а», «б» ч.1 ст.12 ЗК України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної, комунальної власності у користування здійснюється органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до положень частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 цієї ж статті кодексу передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Натомість, відповідач за результатами розгляду заяви від 12.01.2021р. позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність прийняв рішення із пропуском встановленого ЗК України строку, а саме 06.07.2021 року, що відповідачем не спростовано.

Так, суд встановив, що підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства стало невідповідність місця розташування земельної ділянки відповідно до Генерального плану с. Олександрівка.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що місце розташування земельної ділянки не відповідає містобудівній документації, оскільки відповідно до Генерального плану села Олександрівка, затвердженого рішенням Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 06.07.2021 року № 256-УІІІ, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1841 розташована в межах санітарно-захисної зони запроектованого кладовища села Олександрівка, що відноситься до ІІІ класу санітарної класифікації (санітарно-захисна зона 300 м), що також підтверджується інформацією відділу містобудування та архітектури Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області. Окрім того, на вказану земельну ділянку поширюється обмеження санітарно-захисної зони Куліндоровськоо промислового вузлу та охоронної зони повітряних ліній електропередач потужністю 110 к Вт та відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 03.09.2021 року в межах цієї земельної ділянки безстроково встановлено охоронну зону навколо об`єктів культурної спадщини площею 1, 9709 га.

Також відповідач звернув увагу, що Земельним кодексом України передбачено право на безоплатну передачу земельної ділянки площею 2 га, а позивач просить надати дозвіл на земельну ділянку площею 2, 5216 га. Розпорядження частиною земельної ділянки сформованої земельної ділянки без її поділу суперечить чинному законодавству, адже таке розпорядження можливо лише після її поділу у встановленому законом порядку.

Позивачем наведені доводи спростовуються тим, що у листі від 06.07.2021 року на запит про доступ до публічної інформації від 25.06.2021, відповідач зазначив, що вказана земельна ділянка розташована за межами с. Олександрівка та не відображена у Генеральному плані населеного пункту та відноситься до земель запасу, третім особам не передавалась, тобто санітарно-захисної зони запроектованого кладовища не існувало до прийняття рішення ради від 06.07.2021 року № 256-УІІІ.

Надаючи оцінку оскарженому рішенню, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення в частині, що стосується позивача не має належної мотивації відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що не відповідає ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Суд звертає увагу, що підстави викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву відсутні у рішенні ради, суду не надано доказів щодо належного розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Системний аналіз ст. 118 ЗК України доводить, що відмова у наданні дозволу має бути мотивована, зокрема невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №509/4156/15-а.

Однак, підстави відмови у наданні дозволу, які наведені в оскаржуваному рішенні Фрнтанської сільської ради, не містять вмотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою із зазначенням конкретних підстав, а лише процитовано приписи ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Невмотивованість рішення свідчить про його протиправність.

Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 р. по справі №440/793/19 зроблено висновок, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Таким чином, суд доходить, що оскаржуване рішення не містить мотивації відмови, отже не відповідає приписам Земельного кодексу України, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Фонтанської сільської ради № 258-VIII "Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної власності, орієнтовною площею 2, 00 га, що має кадастровий номер :01:001:1841 (загальна площа 2, 5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів), є правомірним та належить задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної власності, орієнтовною площею 2, 00 га, що має кадастровий номер :01:001:1841 (загальна площа 2, 5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів), суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Тобто, приписами КАС України передбачено, що суд може зобов`язати відповідача прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано всі умови для прийняття такого рішення, а саме: не викладено мотиву відмови, не надано докази належного розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин положення ч. 4 ст. 245 КАС України.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги є передчасними а не належать задоволенню.

Одночасно, з метою захисту порушеного права позивача, з огляду на те, що судом встановлено, що відповідач не розглянув заяву позивача по суті порушених питань, керуючись приписами ст. 9 КАС України, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Фонатнську сільську раду Одеського району Одеської області повторно розглянути заяву позивача від 12.01.2021 р. (зареєстровану 24.05.2021 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Також у позовній заяві позивач просив зобов`язати відповідача надати звіт про виконання рішення суду по даній справі у строки встановлені судом в порядку ст. 382 КАС України.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає, що воно не належить задоволенню, з таких підстав.

Частиною 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи те, що зазначена норма не є імперативною та позивачем не надано доказів того, що рішення не буде виконане відповідачем добровільно, суд вважає, що клопотання не належить задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, керуючись приписами ч. 3 ст. 139 КАС України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, сплачений судовий збір належить стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно до кількості задоволених позовних вимог у розмірі 908 грн.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67571, Одеська обл., с. Фонтанка, вул. Степна, 4) про визнання протиправним та скасування рішення № 258-VIII та зобов`язання вчинити певні дії, -задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 258-VIII "Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови ОСОБА_1 (п. 36 додатку № 1) у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної власності, орієнтовною площею 2, 00 га, що має кадастровий номер :01:001:1841 (загальна площа 2, 5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів).

Зобов`язати Фонтанську сільську раду Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67571, Одеська обл., с. Фонтанка, вул. Степна, 4) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 12.01.2021року (зареєстроване 24.02.2021 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної власності, орієнтовною площею 2, 00 га, що має кадастровий номер :01:001:1841 (загальна площа 2, 5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів), з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67571, Одеська обл., с. Фонтанка, вул. Степна, 4) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко