Справа № 260/2971/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2021 року м. Ужгород№ 260/2971/21

10:56 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Шестак Н.В.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 - не з`явився,

представник позивача: адвокат Новікова Інна Станіславівна,

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - представник Фурт Сперанція Русланівна,

третя особа: Комунальна організація "Свалявський міський трудовий архів" - представник не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Новікової Інни Станіславівни ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: комунальна організація «Свалявський міський трудовий архів» (89300, Закарпатська область, м. Свалява, вул. Духновича, 2, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 21 жовтня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 26 жовтня 2021 року.

15 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: комунальна організація «Свалявський міський трудовий архів», якою просить; 1) рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №237 від 05 травня 2021 року про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій у розмірі 5193,88 грн. - скасувати.; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсій утримані на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №237 про утримання надміру виплачених сум пенсій від 05 травня 2021 року.

20 липня 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі.

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. В даному випадку звертають увагу на те, що довідка № 32 датована 2003 роком, можливість її перевірки відповідачем та, як наслідок (в разі не підтвердження зазначених в ній відомостей первинними документами), зробити розрахунок з урахуванням всіх відомостей існувала на дату її подачі до відповідача. Проте, відповідач вирішив провести перевірку інформації, зазначеної в довідці, тільки у 2019 році, тобто через 16 років з дати її видачі, що є несвоєчасним виконанням відповідачем покладених на нього функцій, що вплинуло на право позивача щодо пенсійного забезпечення. Просять звернути увагу на те, що відповідач у жодному своєму повідомлені (листі, рішенні) не навів доказів на підтвердження будь-якого зловживання з боку пенсіонера, а тому, підстави для стягнення з ОСОБА_1 надміру виплаченої суми пенсії відсутні. У свою чергу, внесення до довідки №32 від 30 вересня 2003 року посадовими особами КО «Свалявський міський трудовий архів» неправдивих відомостей є підставою для відшкодування заподіяної державі шкоди саме вказаною організацією.

09 серпня 2021 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що на підставі службової записки Свалявського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №3 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Герко Н.М. проведено зустрічну перевірку достовірності видачі довідки №32 від 30.09.2003 року, результати якої зафіксовані в акті №146 від 13.09.2019 року. Зокрема, у висновку вищевказаного акту встановлено, що суми нарахованої заробітної плати за 1986 p., 1988 p., які містяться в довідці №32 від 30.09.2003 року, не відповідають даним, зазначеним у первинних документах підприємства. Звертає увагу суду на те, що акт №146 від 13.09.2019 p., складений за результатами проведення зустрічної перевірки, підписаний директором КО «Свалявський міський трудовий архів» Н.Т. Марко, та головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №3 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Герко Н.М. При цьому, слід зауважити, що позивачем особисто подано довідку про розмір заробітної плати, яка була врахована управлінням при призначенні пенсії та, водночас, не відповідає дійсності, і вказане є зловживанням з її боку. При цьому, заінтересованою особою у призначенні пенсії та збільшення її розміру є саме пенсіонер. Пенсійний фонд здійснює лише нарахування та виплату пенсії у разі звернення пенсіонера із заявою встановленого зразка за призначенням/перерахунком пенсії (з наданням саме пенсіонером довідки) та у разі виникнення відповідного права. Крім того, звертають увагу суду на те, що актом проведеної зустрічної перевірки було рекомендовано підприємству надати до органу ПФУ нову довідку про заробітну плату позивача, де б містилися достовірні відомості, підтверджені первинними документами, і 20 вересня 2019 така надійшла до Свалявського відділу обслуговування (сервісного центру). За результатами проведеної зустрічної перевірки та з урахуванням даних, що містяться в довідці №32 від 30.09.2003 p., Головним управлінням приведено пенсійну справу позивача у відповідність та припинено виплату пенсії в попередньому розмірі. За результатом впорядкування пенсійної справи Головним управлінням було виведено ОСОБА_1 переплату в сумі 5193,88 грн., що утворилася за період з 01.01.2008 року по 31.03.2021 року.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак про час і дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, яке вручено 01 жовтня 2021 року та повернулося до суду 05 жовтня 2021 року. Письмових пояснень щодо позову у строк наданий судом в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 20 липня 2021 року, не надано та не повідомлено суду поважні причини їх ненадання.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 07 жовтня 2003 року відповідачем призначено ОСОБА_1 пенсію за віком з 29 вересня 2003 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про призначення пенсії позивачем, в тому числі, надано довідку СТОВ «Нива» від 30 вересня 2003 року № 32 про заробітну плату з 1984 по 1988 рік.

13 вересня 2019 року Головним управлінням ПФУ в Закарпатській області проведено перевірку Свалявського міського трудового архіву та складено акт № 146 «Про результати перевірки Свалявського міського трудового архіву щодо перевірки достовірності виданої довідки про заробітну плату від 30.09.2003 року № 32 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працював в СТОВ «Нива».

За результатами перевірки достовірності довідки про заробітну плату від 30.09.2003 р. №32 виданої гр. ОСОБА_1 встановлено, що суми нарахованої заробітної плати, згідно первинних документів за 1984,1985,1987 роки, відповідають даним зазначеним у довідці. За 1986,1988 роки суми нарахованої заробітної плати згідно первинних документів не відповідають сумам зазначеним у довідці, (а.с. 10-12).

05 травня 2021 року рішенням Головного управління ПФУ в Закарпатській області про утримання надміру виплачених сум пенсій № 237 установлено, що сума переплати становить 5193 грн.88 коп., згідно з довідкою відділу опрацювання пенсійної документації управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області утворилася за період 01 січня 2008 року по 31 березня 2021 року. У разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення утримувати переплату в розмірі 20 % пенсії щомісячно, починаючи з липня 2021 року до повного погашення, (а.с. 9).

21 травня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом № 0700-0403-8/19667 повідомило ОСОБА_1 про те, що сума переплати пенсії за період з 01.01.2008р.по 31.03.2021р. становить 5193,88 грн. В разі не повернення переплаченої суми пенсії, управління фонду буде здійснювати відрахування на підставі рішення фонду № 237 від 05.05.2021р., в розмірі 20% від суми, що належить до виплати з 01 липня 2021р., (а.с. 7).

Не погодившись із діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Відповідно до норм статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом

За змістом частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Статтею 50 Закону № 1058-IV встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 р. № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 р. за № 374/7695 (далі - Порядок № 6-4).

Згідно із приписами пунктів 2, 3 Порядку № 6-4 переплата пенсії - це сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не підлягають поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Зі змісту зазначених норм Закону № 1058-ІV та Порядку № 6-4 вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Як зазначає Верховний Суд у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року по справі № 591/2669/16-а а, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Як встановлено судом, підставою для прийняття оскаржуваного рішення є встановлення відповідачем розбіжностей даних довідки від 30.09.2018 №32, виданої КО "Свалявський трудовий архів" за 1986 і 1988 р. .

Проте, суд зауважує, що довідка від 30.09.2018 №32, яка за твердженням відповідача містить недостовірні відомості про розмір заробітної плати позивача, виготовлена не позивачем, а СТОВ «Нива».

Будь-яких доказів про зловживання з боку позивача або подання нею недостовірних відомостей при зверненні з заявою про перерахунок пенсії відповідачем не надано. Крім того, факти зловживання пенсіонером не наведені і в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи, що відповідачем не доведено зловживань з боку позивача щодо подання нею недостовірних відомостей, і судом також не встановлено таких обставин, відтак підстави для утримання з позивача надміру виплаченої пенсії відсутні.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №237 від 05 травня 2021 року про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій у розмірі 5193,88 грн.

Оскільки у справі, яка розглядається не було встановлено обставин, за яких допускається стягнення з пенсіонера зайво виплачених сум пенсій, а переплата пенсії відбулася внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків відповідно до законодавства (перевірка отриманих документів), то у Пенсійного фонду були відсутні підстави для утримання з позивача надміру виплачених сум пенсій.

Таким чином, для належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсій утримані на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №237 про утримання надміру виплачених сум пенсій від 05 травня 2021 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Що стосується судових витрат, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частин 3, 4 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано: додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 120 від 04 червня 2021 року та квитанцію від 14 липня 2021 року № у розмірі 3 500 грн.

Однак, представником позивача не надано основного договору № 120 від 04 червня 2021 року про надання правової допомоги та будь-якої деталізації виконаних робіт за договором.

В той же час, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

З огляду на те, що представником позивача не надано суду доказів фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу та основного договору про надання правової допомоги № 120 від 04 червня 2021 року, у суду відсутні підстави для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судового збору відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Комунальна організація «Свалявський міський трудовий архів» про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволити.

2. Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №237 від 05 травня 2021 року про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій у розмірі 5193,88 грн. - скасувати.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсій утримані на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №237 про утримання надміру виплачених сум пенсій від 05 травня 2021 року.

4. В задоволенні стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяТ.В.Скраль