Справа № 272/683/21
Суддя: Рудник М. І.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 272/683/21
Провадження № 2-а/288/21/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

представника позивача - Пилипчука Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Житомирській області (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому вказує, що 02 липня 2021 року начальником СРПП ВПД № 1 ВРВП лейтенантом поліції Бобровою Ольгою Юріївною, було винесено постанову серії БАБ № 824812, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Як вбачається з вказаної постанови ОСОБА_1 02 липня 2021 року керуючи транспортним засобом марки «Fiat Ducato» н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. Після зупинки до позивача підійшла працівниця поліції та повідомила його, що відносно нього буде складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за непрацюючу підсвітку номерного знака та попросила надати документи для складання постанови. Позивач будучи юридично не обізнаний з своїми правами, надав поліцейському водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Поліцейський взявши документи позивача, направилась у службовий автомобіль та склала постанову без участі позивача.

Дійсно у транспортному засобі позивача відмовила підсвітка номерного знаку, але позивачу не було відомо про дану поломку, починаючи рух на транспортному засобі, він переконався у справності останнього та освітлення номерного знаку працювало, а також водій міг виправити її на місці, після повідомлення йому про поломку, однак поліцейська проігнорувала пояснення позивача.

Таким чином, відповідачем не встановлено належним чином саму подію та склад адміністративного правопорушення.

Крім того, при складенні постанови лейтенант поліції Боброва О.Ю. проігнорувала пояснення позивача, що перед початком руху на транспортному засобі, він переконався у справності останнього та у салоні автомобіля відсутній покажчик несправності підсвітки номерного знаку.

Жодних доказів того, що саме позивач порушив правила дорожнього руху, поліцейська не надала, при складанні постанови посилалась на відеозапис з невідомого реєстратора.

Частиною 3 статті 283 КУпАП, прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Ці дані в постанові не зазначені і взагалі не відомо, що це за відео та реєстратор, чи має він інвентаризаційний номер та чи проходив сертифікацію.

На підставі вищевикладеного, позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 824812 винесену начальником СРПП ВПД № 1 ВРВП лейтенантом поліції Бобровою Ольгою Юріївною, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7600 гривень.

В судовому засіданні представник позивача доводи, викладені в адміністративному позові підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явився, 05 жовтня 2021 року через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та вказує, що постанова винесена начальником сектору реагування патрульної поліції Відділення поліцейської діяльності № 1 Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області Бобровою О.Ю. відносно ОСОБА_1 є правомірною, зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Fiat Ducato» н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою підсвіткою номерного знаку, на підтвердження чого вони надали фотознімок - скриншот з відеозапису зі службового автомобіля поліцейських. З відеозапису нагрудної камери Бобрової О.Ю. та зі службового відео реєстратору автомобіля поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом з непрацюючою підсвіткою номерного знаку, що у свою чергу слугувало підставою для зупинки автомобіля, а також вбачається присутність позивача при розгляді адміністративної справи, ознайомлення останнього зі своїми правами та обов`язками, строком оскарження винесеної постанови. Крім того, щодо незаконного, на думку позивача розгляду справи на місці зупинки автомобіля, спірна постанова складена працівником поліції у межах відповідної адміністративно - територіальної одиниці, а не за фактичним місцем знаходження (адресою) відділення патрульної поліції, що відповідає вимогам ст. 258, ч. 1 ст. 276 КУпАП. Справу просять розглядати без їх участі /а.с. 66-71/.

26 жовтня 2021 року начальник Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області надав до суду відеодиск з відеозаписом події яка відбулась 02 липня 2021 року, з якого вбачається, що автомобіль працівників поліції їде за автомобілем «Fiat Ducato» н.з. НОМЕР_1 , в якого не працювала підсвітка номерного знаку. Працівники поліції зупинили даний автомобіль, було винесено постанову відносно ОСОБА_1 , про те що він керував транспортним засобом, у якого номерний знак неосвітлений в темну пору добу.

Частина 1 статті 205 КАС України визначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень частини 5 статті 262 КАС України, тому суд з власної ініціативи розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, оглянувши відеодиск, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В силу частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що начальником СРПП ВПД № 1 ВРВП лейтенантом поліції Бобровою Ольгою Юріївною, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 824812 від 02 липня 2021 року, згідно якої позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121, частиною 2 статті 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 гривень 00 копійок.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 02 липня 2021 року о 21.47 годині керував автомобілем марки «Fiat Ducato» н.з. НОМЕР_1 в місті Андрушівка, у якого у темну пору доби був неосвітлений державний номерний знак, чим порушив п. 2.9 «В» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пункту 4 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частиною 6 статті 121, частиною 2 статті 122 КУпАП.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 6 статті 121 та частиною 2 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вказане підтверджується також нормами статті 276 КУпАП.

Також позивач вказує, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейська Боброва О.Ю. суттєво порушила права позивача.

Отже, щодо доводів скаржника про не належність розгляду справи працівником поліції та винесення постанови не за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, то суд вважає помилковими дані доводи з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно приписів пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Проте, законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

Згідно статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Зазначена норма права вказує на те, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена частиною 6 статті 121, частиною 2 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. А відтак не потребує додаткового роз`яснення про час та місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими Розділом ІV КУпАП.

Таким чином, з вищевказаного вбачається, що у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи наведених останнім доводів.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини 6 статті 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною першою статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: частина 6 статті 121, частина 2 статті 122 КУпАП.

В постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вказується на порушення ним п. 2.9 «в» ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Як вбачається з пункту 2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється: в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Пункти 9, 10 Розділу ІІІ Інструкції визначають, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 9 ч.1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», одним із превентивних поліцейських заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Судом був оглянутий відеозапис з нагрудної камери поліцейського згідно якого вбачається, що відеофіксація вищевказаного правопорушення відбулась 02 липня 2021 року за участю сторін по справі.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з постанови серії БАБ № 824812 від 02 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 , в графі 7 «До постанови додаються»: відео з реєстратора.

З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП, а саме: у ній зокрема зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис, а саме: реєстратор.

Отже, досліджений в судовому засіданні відеозапис на думку суду з урахуванням положень Закону України "Про Національному поліцію" є належним та допустимим доказом по справі.

Як передбачено статею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів показаннями свідків.

У відповідності до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов висновку про те, що лейтенант поліції Боброва О.Ю. відповідно до ст. 77 КАС України, навела підтверджуючі докази правомірності прийняття нею оскаржуваної постанови тим самим спростувала доводи позивача вказані в позовній заяві.

Судом не встановлено порушень зі сторони Бобрової О.Ю. при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Доводи позивача наведені ним в позовній заяві, як на підставу для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Крім того, в позовній заяві позивач ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно 02 липня 2021 року він керував вказаним транспортним засобом, у його транспортного засобу відмовила підсвітка номерного знаку і він був зупинений працівниками поліції, що також підтверджує вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст.121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності лейтенант поліції Боброва О.Ю. , яка є посадовою особою та виконує посадові інструкції, встановила порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху, в даному випадку працівник поліції мала достатні фактичні дані, які свідчили про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, та прийняте лейтенантом поліції Бобровою О.Ю. рішення про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, відповідає санкції ч. 6 ст. 121 КУпАП. Таким чином, винесена працівником поліції Бобровою О.Ю. оскаржувана постанова є обґрунтованою, винесеною уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне постанову винесену лейтенантом поліції Бобровою О.Ю. серії БАБ № 824812 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 гривень залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, то дана вимога не вирішується так як в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853; статтями 19, 55 Конституції України; Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух»; статтями 33, 121, 122, 251, 258, 268, 278, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 257, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення (скорочене рішення) суд повідомляє, коли буде складено повне судове рішення. Рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник