Справа № 356/94/21
Суддя: Капшученко І. О.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/94/21
№ провадження 2-а/356/6/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.21 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.,

за участю секретаря Харченко Ж. В.

представника позивача Шлапака С. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Одеської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, обґрунтованим тим, що 11.03.2021 на адресу позивача від Одеської митниці Держмитслужби надійшла постанова у справі про порушення митних правил № 0088/50000/21 від 25.02.2021, відповідно до якої позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 % несплаченої по МД № UA500020/2018/007120 від 25.07.2018 суми митних платежів, що складає 1 394 835,96 грн. Разом з тим, вважає, що вказана постанова прийнята без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та без урахування всіх обставин, що мають значення для правильного прийняття рішення. Так, відповідачем були порушені вимоги законодавства щодо належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, проігноровано її клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату та розглянуто справу за її відсутності. Окрім того, висновок щодо недобору митних платежів відповідачем було зроблено на основі даних про товар, отриманих від Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам, які не мають ніякого відношення до взаємовідносин компанії «LLC TRADING HOUSE VISTA» (Грузія) як продавця, та ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ», керівником якого була позивач, як покупця. Також вказано на відсутність в діях позивача при заповненні декларації умислу на подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, або вчинення інших дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, як суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Вказані дії вважає протиправними, відтак, просить суд скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0088/50000/21 від 25.02.2021, винесену Одеською митницею Держмитслужби, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, а також стягнути з Одеської митниці Держмитслужби на користь позивача судовий збір у розмірі 454,00 грн.

19.05.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому останній вказував на правомірність винесеної постанови, вважаючи викладені в позові твердження позивача хибними, а позовні вимоги - безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Вказав, що за результатами перевірки Слобожанської митниці Держмитслужби видано акт від 08.10.2020 № 23/20/7.14-19/ НОМЕР_1 , відповідно до якого встановлено порушення ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ», керівником якого є ОСОБА_1 , ч. 5 ст. 51, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58 та ч. 1 ст. 257 МК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита за МД № UA500020/2018/007120 від 25.07.2018. Встановлені документальною невиїзною перевіркою порушення ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» (відповідно до отриманої інформації та експортних документів від Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам), спричинили недобір митних платежів в сумі 464 945,32 грн. Листом Одеської митниці Держмитслужби від 19.01.2021 № 7.10-3/20-01/10/647 ОСОБА_1 було викликано до митниці для отримання від неї пояснень та складання відповідного протоколу. У зв`язку з відсутністю позивача під час складання протоколу 29.01.2021, один його примірник листом № 7.10-20-07/312 від 01.02.2021 був надісланий на адресу ОСОБА_1 та згідно поштового повідомлення отриманий нею. Відповідно до протоколу, розгляд даної справи призначено на 25.02.2021 о 10 год. 00 хв. 16.02.2021 на адресу ОСОБА_1 повторно направлено повідомлення про дату час розгляду справи. Будь-які пояснення, заперечення, документи або інші докази від позивача не надійшли. 25.02.2021 Одеською митницею Держмитслужби винесено постанову про справі про порушення митних правил № 0088/50000/21, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу. У зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 під час розгляду даної справи копію постанови направлено на її адресу поштою. Окрім того, наголосили на тому, що дії, які являють собою об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю). За таких обставин вважають, що зібраними по справі матеріалами вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, доведена повністю, тому просять прийняти даний відзив до розгляду та відмовити у задоволенні адміністративного позову (а.с.82-84).

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 21.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 11.08.2021 підготовче провадження в справі закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні пред`явлений позов підтримав у повному обсязі з підстав, в ньому наведених. Просив задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду (а.с.134,140,). Причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника митного органу (а.с.137,138,142-143).

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача на підставі ч.3ст.194, ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 205 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 25.02.2021 т.в.о. заступником начальника Одеської митниці Держмитслужби Трохименком Д. Ю. винесено постанову в справі про порушення митних правил № № 0088/50000/21, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 % несплаченої по МД № UA500020/2018/007120 від 25.07.2018 суми митних платежів, що складає 1 394 835,96 грн. (а.с.27-31).

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

В той же час, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України встановлено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів,.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил відповідно до статті 489 МК України зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Стаття 498 МК України визначає права та обов`язки осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб. Відповідно до частини першої вказаної статті особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.

Відповідно до частини першої статті 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи (ч. 4 ст. 526 МК України).

Відповідно до статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм права, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.04.2018 у справі № 156/404/17, висновки якого щодо застосування норм права, відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про порушення митних правил № 0088/50000/21 від 29.01.2021 складено за відсутності позивача, про що свідчить відповідна відмітка в протоколі (а.с.8-12).

Згідно протоколу, розгляд справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 призначено на 25.02.2021 о 10 год. 00 хв.

Листом Одеської митниці Держмитслужби від 16.02.2021 за вих. № 7.10-20-07/562, що згідно копії поштового конверту, а також результату відстеження відповідного поштового відправлення був відправлений засобами поштового зв`язку 20.02.2021 та вручений ОСОБА_1 лише 02.03.2021, останню повідомлено, що розгляд вказаної вище справи про порушення митних правил призначено на 25.02.2021 о 11 год. 00 хв. (а.с.13).

24.02.2021 представник позивача - адвокат Шлапаком С. С. подав до Одеської митниці Держмитслужби клопотання про перенесення розгляду справи відносно ОСОБА_1 , призначеної на 25.02.2021 о 10 год. 00 хв. (а.с.22).

Згідно відповіді Одеської митниці Держмитслужби від 04.03.2021 за вих. № 7.10-2/08/8.19/2696, вказане вище клопотання від 24.02.2021 про перенесення розгляду справи зареєстровано в Одеській митниці Держмитслужби 24.02.2021 за № 4615710, тобто за день до призначеної дати (а.с.26).

Разом з тим, незважаючи на наявність клопотання про перенесення, справу про порушення митних правил було розглянуто 25.02.2021 за відсутності ОСОБА_1 , як особи, яка притягується до відповідальності, що є порушенням ч. 4 ст. 526 МК України.

За таких обставин, ОСОБА_1 була позбавлена можливості реалізувати передбачені законом (ст. 498 МК України) права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини (Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03), «Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява № 16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», суд нагадував, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав, що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, в основу прийнятого відповідачем рішення було покладено акт Слобожанської митниці Держмитслужби від 08.10.2020 № 23/20/7.14-19/ НОМЕР_1 за результатами документальної невиїзної перевірки, яким було встановлено порушення ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» вимог ч. 5 ст. 51, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58 та ч. 1 ст. 257 МК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита за МД № UA500020/2018/007120 від 25.07.2018. Встановлені перевіркою порушення ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» встановлені згідно інформації та експортних документів, отриманих від Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам, а саме листа від 17.09.2020 № 4216/VKSTC-V13 та митної декларації країни експорту від 13.03.2018 № 30.

Разом з тим, копії вказаних документів в порядку ст. 80 КАС України на підтвердження обставин, покладених в основу прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, а також його правомірності, суду надані не були.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04), при оцінці доказів судам слід керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому, вимогами ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вказане, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, прийшов до висновку, що ОСОБА_1 неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, а тому спірна постанова підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, з огляду на повне задоволення позову, з відповідача Одеської митниці Держмитслужби на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 245, 246, 250, 251, 271, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову в справі про порушення митних правил № 0088/50000/21 від 25.02.2021, винесену Одеською митницею Держмитслужби, якою ОСОБА_1 визнано винною у порушенні митних правил, передбаченому ст. 485 МК України, - скасувати.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби, що знаходиться за адресою: 65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А (), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Шостого апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя І. О. Капшученко