Справа № 520/13319/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 р. № 520/13319/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області (, місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) щодо нарахування до сплати, формування та надіслання вимоги про стягнення боргу зі сплати ЄСВ до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у розмірі 24 683,56 (двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят три грн. 56 коп.).

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС України у Харківській області від 10.11.2020 р. № Ф-10703-50 до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 6390 18.04.2011 p., код РНКПО НОМЕР_2 , місце постійного проживання: АДРЕСА_2 ) про сплату боргу (недоїмки) - заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по ІКП за кодом 71040000 (єдиний внесок, для фізичних осіб підприємців, у т.ч., які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) в сумі 24 683,56 (двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят три грн. 56 коп.).

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області (, місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) відкоригувати дані в особистому кабінеті платника податків ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 6390 18.04.2011 p., код РНКПО НОМЕР_2 , місце постійного проживання: АДРЕСА_2 ) про несплачений ЄСВ у розмірі 27 983,56 (двадцять сім тисяч дев`ятсот вісімдесят три грн. 56 грн.).

4. Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області (, місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) звернутися до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з вимогою про відкликання раніше надісланої вимоги від 10.11.2020 р. № Ф-10703-50 про стягнення боргу зі сплати ЄСВ у розмірі 24 683,56 (двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят три грн. 56 коп.). Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 6390 18.04.2011 p., код РНКПО НОМЕР_2 , місце постійного проживання: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) згідно квитанції про сплату судового збору № 0.0..1 від 20.07.2021 р. Відшкодувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 6390 18.04.2011 p., код РНКПО НОМЕР_2 , місце постійного проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 2 000,00 (дві тисячі грн. 00 коп. ).

В обґрунтування позову зазначено, що вимога Головного управління ДПС України у Харківській області від 10.11.2020 р. № Ф-10703-50 до ОСОБА_1 про сплату боргу (недоїмки) - заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по ІКП за кодом 71040000 (єдиний внесок, для фізичних осіб підприємців, у т.ч., які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) в сумі 24 683,56 грн. та дії відповідача щодо нарахування до сплати, формування та надіслання вимоги про стягнення боргу зі сплати ЄСВ до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у розмірі 24 683,56 грн. є протиправними та такими, що порушують права позивача.

Ухвалою суду від 09.08.2021 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 24.09.2021 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України.

01.10.2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що за даними контролюючого органу позивач - ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ), станом на 14.06.2021 року є членом Фермерського господарства "Атол" ().

Станом на 31.08.2021 року заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою № 7 - ЄСВ, а також заяви про звільнення від сплати за єдиного внеску про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 до податкового органу не подавав.

Відповідно до даних інтегрованої картки платників ОСОБА_1 по коду бюджетної класифікації 71040000 (нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами і підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування) станом на 31.08.2021 заборгованість складає 27 983,56 гривень (нарахування з квітня 2018 по грудень 2020).

Також по коду бюджетної класифікації 71010000 (єдиний внесок нарахований роботодавцями: заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ) складає переплата у розмірі 10 125,72 гривень.

З огляду на вищевикладене та у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати єдиного внеску станом на 31.10.2020 року, контролюючим органом було сформовано вимогу про сплату (недоїмку) з єдиного внеску від 10.11.2020 № ф-10703-50 у розмірі 24 683,56 гривень, яку було надіслано на адресу позивача.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, а також порядок, строки подання звіту до фіскальних органів та його форму визначає та встановлює Закон України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI) та Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом № 435 від 14.04.2015 року із змінами та доповненнями, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 11.04.2016 року № 441 (далі - Порядок № 435) та Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2014 № 1162, зареєстрований у Міністерстві юстиції України від ; 03.12.2014 за № 1553/26330 (далі - Порядок № 1162), визначаються питання зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Форми та строки подання Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які проводять незалежну професійну діяльність, передбачено розділом III Порядку № 435.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 6 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 2 статті 9 Закону № 2464 встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи ні підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

П. 3 ч. 1 ст. 7 Закону №2464 встановлено для фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом, та не менше за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно із ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановлені статтею 26 Закону № 2464, та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що з урахуванням вищевикладеного можна дійти висновку, що законодавець звільняє від сплати за себе єдиного внеску лише фізичних осіб підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування та членів фермерського господарства, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановлені статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

В позовній заяві позивач зазначає, що на підставі даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємницьку діяльність позивача - ОСОБА_1 , було припинено 16.09.2011 року на підставі власного рішення - номер запису: 3028218, однак суд зазначене твердження не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 розділу V Порядку № 1162 у разі прийняття відповідними органами рішення про ліквідацію, припинення діяльності платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України від 15.05.2003 № 755 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» платник єдиного внеску зобов`язаний в 10 денний строк з дня прийняття відповідного рішення подати до контролюючого органу заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою № 7-ЄСВ та копії відповідних документів:

Документи, що підтверджує дату виходу із складу членів фермерського господарства, дату з якої особа підлягає страхуванню на інших підставах, дату звільнення від сплати єдиного внеску відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 2464.

Законом України від 06.12.2016 № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з 01.01.2017 фізичні особи - підприємці, в тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю та отримують відповідно до законодавства пенсію або соціальну допомогу (ч. 4 ст. 4 Закону № 2464).

Для забезпечення встановлення в реєстрі страхувальників ознаки «фізична особа -інвалід, пенсіонер» платник мав подати до ГУ ДПС заяву щодо звільнення від сплати за себе єдиного внеску, копію посвідчення про призначення пенсії та лист від уповноваженої установи по підтвердження надання допомоги із зазначенням терміну дії допомоги.

Під час розгляду справи позивачем до суду не було надано доказів того, що ним до контролюючого органу було подано заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою № 7-ЄСВ та копії відповідних документів, або ж заяви про звільнення від сплати за себе єдиного внеску у зв`язку з призначенням пенсії за віком.

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Керуючись Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 449, а саме: розділом IV «Порядок стягнення заборгованості з платників»: до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення. У разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки). Фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках:

- якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами;

- якщо платник на кінець календарного місяця має недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Крім того в позовній заяві зазначено, що з 2011 року ОСОБА_1 , був зареєстрований в Німеччині, про що свідчать заява про реєстрацію для основного місця проживання від 20 листопада 2012 року, довідка про підтвердження реєстрації за місцем проживання від 29 листопада 2011 року, довідка про реєстрацію за місцем проживання від 15 вересня 2016 року, а також довідка про реєстрацію за місцем проживання від 15 вересня 2017 року (додаються). Крім того, ОСОБА_1 Федеральним центральним податковим відомством Німеччини з 17 січня 2012 року присвоєно ідентифікаційний номер. А 12 жовтня 2012 року ОСОБА_1 внесено в систему обов`язкового страхування та відкрито пенсійний рахунок.. Вищевказані факти свідчать про постійне проживання та роботу позивача на території Німеччини та, відповідно про сплату податків на території іншої країни. На підтвердження вищезазначеного, додано до матеріалів справи довідку про сплату збору за утилізацію відходів від 02 лютого 2019 року.

Однак суд зазначене також не приймає до уваги, оскільки довідку про сплату збору за утилізацію відходів від 02 лютого 2019 року не є належним доказом сплати позивачем податків на території іншої країни, а саме Німеччини. Інших належних доказі сплати позивачем податків на території Німеччини суду надано не було.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що вимога Головного управління ДПС України у Харківській області від 10.11.2020 р. № Ф-10703-50 про сплату боргу (недоїмки) - заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по ІКП за кодом 71040000 (єдиний внесок, для фізичних осіб підприємців, у т.ч., які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) в сумі 24 683,56 грн. є законною та такою, що винесена в межах чинного законодавства Укрїни, а тому не підлягає скасуванню.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.