Справа № 120/4123/21-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4123/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

27 жовтня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Депатраменту патрульної поліції на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції Національної поліції України про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період лютого 2016 року по січень 2018 року включно в сумі 6469,72 грн. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 року по 31.10.2017 року включно в сумі 3005 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на правомірність дій відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що виплата грошового забезпечення позивача здійснювалась у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" № 988 від 11.11.2015 року та наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання" № 260 від 06.04.2016 року, відповідно до затвердженого кошторису, яким встановлений граничний розмір грошового забезпечення працівників патрульної поліції.

Крім того, при розрахунку заборгованості по доплаті за службу в нічний час, позивачем не враховано положення п. 11 Розділу ІІ "Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", яким передбачено двохгодинну перерву для відпочинку поліцейським, які несуть службу в нічний час, яка не включається в службовий час.

Щодо індексації грошового забезпечення, апелянт вважає, що таке право виникло після набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України № 782 від 18.10.2017 року, якою внесено зміни до п.2 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" та доповнено абзац 5 після слова "військовослужбовці" словом "поліцейських".

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 у період з 19.02.2016 року по 15.03.2019 року проходив службу в Управлінні патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

На переконання позивача, оскільки за період проходження служби ним відпрацьовано 155 нічних змін, його право на доплату за службу в нічний час та індексацію грошового забезпечення є безумовним, у зв`язку із чим, звернувся з цим позовом до суду.

Як зазначає позивач, у період з 19.02.2016 року по 31.01.2018 року ним відпрацьовано 155 нічних змін, за які, згідно розрахунку заборгованості за доплату в нічний час, належить стягнути 6305,80 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу протиправно не доплачено 6469,72 грн. за службу в нічний час. Крім того, суд прийняв рішення про стягнення з відповідача на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 року по 31.10.2017 року включно в сумі 3005 грн.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 цієї Постанови, визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до статті 94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260).

Згідно п. 5 Розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Відповідно до п. 11 Розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Судом встановлено, що за період з лютого 2016 по січень 2018 року включно, позивач відпрацював в загальній кількості 155 нічних змін, що підтверджується наявним у матеріалах справи листом Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП № 13ЗІ/41/21/02-2021 від 23.04.2021 року.

Разом з тим, відповідач, в супереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, доплату за службу в нічний час не здійснював.

Згідно наданого представником відповідача розрахунку доплати за службу в нічний час, сума доплати складає 6264,35 грн.

Враховуючи спір між сторонами щодо суми, яку належить стягнути на користь позивача, суд першої інстанції здійснено розрахунок заборгованості по доплаті за службу позивача в нічний час, з врахуванням пункту 11 Розділу ІІ Порядку № 260: посадовий оклад поділити на кількість годин фактичного часу у відповідному місяці, при 40 годинному робочому тижні = (годинна ставка за службу в нічний час) помножити на кількість годин фактичного часу служби в нічний час та помножити на 35% (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = розмір доплати за службу в нічний час.

Згідно довідки Начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції та листа Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП № 13ЗІ/41/21/02-2021 від 23.04.2021 року у період з 19.02.2016 року по 31.08.2016 року позивач проходив службу на посаді інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Вінниці Департаменту патрульної поліції, з посадовим окладом згідно штату 2400 грн. (наказ Національної поліції від 25.03.2016 року №244). З 31.08.2016 року позивач призначений на посаду інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м.Вінниці Департаменту патрульної поліції, з посадовим окладом згідно штату 2500 грн. (Наказ Національної поліції від 25.03.2016 року №244).

В результаті здійсненого судом розрахунку встановлено, що заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час становить 6469,72 грн.

Також варту зауважити, що у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та положень Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260) - доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений пп. 3 п. 5 вищевказаної Постанови № 988.

Стосовно посилань апелянта про можливість двохгодинної перерви для відпочинку поліцейським, які несуть службу в нічний час, яка не включається в службовий час, не переконання суду, в даному випадку не спростовують обґрунтованість розрахунку заборгованості за службу в нічний час зроблений судом, оскільки доказів надання такого часу відпочинку не надано. При цьому, належним та допустимим доказом на підтвердження фактично відпрацьованого позивачем часу, є Довідка обліку фактичного часу служби в нічний час, за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку № 260, яка, як зазначає відповідач, відсутня.

Крім того, п. 11 Розділу ІІ "Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", передбачає право, а не обов`язок поліцейського на перерву для відпочинку під час служби в нічний час до двох годин.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по індексації грошового забезпечення позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що вона підлягає стягненню за період з 01.06.2016 року по 31.10.2017 року включно в сумі 3005 грн.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини першої статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 (далі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За правилами частини першої статті 2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно частини першої статті 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до статті 9 Закону України № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі Порядок №1078), згідно п.1 якого він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пунктом 1-1 вказаного Порядку встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У відповідності до п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Як свідчать матеріали справи, індексація грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки відповідно до Постанови КМУ №1078 в зазначений період поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення не включено.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише з набранням чинності постановою КМУ №782, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 823/2249/18.

Відповідно до інформації Держстату України індекс споживчих цін перевищував поріг у 103% у квітні 2016 року та становив 103,5 відсотка, а коефіцієнт індексації у червні-листопаді 2016 року - 4,5%, у грудні 2016 року-лютому 2017 року - 8,8%; березні-травні 2017 року - 12,9%; червні-серпні 2017 року - 17,1 %; вересні-листопаді 2017 року - 20,7%.

Отже, підстави для нарахування індексації позивачу виникли з червня 2016 року.

З огляду на підвищення індексу споживчих цін загальна сума індексації грошового забезпечення позивача, яка мала бути нарахована та виплачена за період з червня 2016 року до жовтня 2017 року складає 3005 грн., з яких: 65,25 грн. - щомісячно у червні-листопаді 2016 року, 140,80 грн. щомісячно у грудні 2016 року - лютому 2017 року, 206,40 грн. щомісячно у березні, квітні 2017 року, 217,24 грн. за травень 2017 року, 287,96 грн. щомісячно за червень-серпень 2017 року та 348,59 грн. щомісячно за вересень-жовтень 2017 року.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 року по 31.10.2017 року включно в сумі 3005 грн.

Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Депатраменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.