Справа № 620/220/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/220/21 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьменка В.В., секретар судового засідання Романович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Корюківської районної ради Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Корюківської районної ради Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

15.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Корюківської районної ради Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати йому середньої заробітної плати, яку він отримував на виборній посаді заступника голови Сосницької районної ради Чернігівської області, у відповідності до ч.2 ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" та про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середню заробітну плату, яку він отримував на виборній посаді заступника голови Сосницької районної ради Чернігівської області за шість місяців.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок його звільнення з посади заступника голови Сосницької районної ради Чернігівської області відповідачем порушено приписи ст. 33 Закону України від 11.07.2002 № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Корюківської районної ради Чернігівської області щодо невиплати ОСОБА_1 середньої заробітної плати, яку він отримував на виборній посаді заступника голови Сосницької районної ради Чернігівської області у відповідності до ч.2 ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад"; зобов`язано Корюківську районну раду Чернігівської області прийняти рішення про збереження середньої заробітної плати за депутатом Сосницької районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 на шість місяців, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Приймаючі рішення у справі суд першої інстанції наголосив, що фактично відповідач не погоджується на збереження за позивачем середньої заробітної плати у відповідності до ч.2 ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" через те, що вважає, що позивач у період з 10.11.2015 по 17.11.2015 не перебував у трудових відносинах ні з яким підприємством.

Проте, суд першої інстанції вказав, що враховуючи положення чинного законодавства України, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльність Корюківської районної ради Чернігівської області щодо невиплати ОСОБА_1 середньої заробітної плати, яку він отримував на виборній посаді заступника голови Сосницької районної ради Чернігівської області у відповідності до ч.2 ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", а шлях поновлення порушеного права суд обрав через зобов`язання відповідача прийняти рішення про збереження середньої заробітної плати за депутатом Сосницької районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 .

Позивач вказане судове рішення в апеляційному порядку не оскаржив.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що 10.11.2015 позивач звільнений з посади голови Сосницької районної ради шостого скликання відповідно до п.2 статті 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у зв`язку із закінчення строку повноважень і 17.11.2015 був обраний заступником голови Сосницької районної ради сьомого скликання. Тобто, на думку апелянта, на момент обрання позивача заступником голови Сосницької районної ради, а саме 17.11.2015 позивач не перебував у трудових відносинах з жодним підприємством, установою, організацією чи будь-яким суб`єктом господарювання, тобто не був працевлаштований і тому не мав попереднього місця роботи, внаслідок чого після звільнення позивача 26.11.2020 з посади заступника голови Сосницької районної ради сьомого скликання не має права на збереження за ним середньої заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців, як то передбачено статтею 33 Закону України від 11.07.2002 № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад».

Відповідно до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Згідно з частиною 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, лише в частині зміні судового рішення.

Обставини встановлені судом.

Судами апеляційної та першої інстанцій встановлено, що Корюківська районна рада є правонаступником Сосницької районної ради відповідно до положень Закону України від 17.11.2020 № 1009-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій», яким внесено зміни у п. 6-2 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні».

28.02.2014 рішенням Сосницької районної ради позивач обраний головою Сосницької районної ради Чернігівської області, у зв`язку з чим, 03.03.2014 останнього звільнено з посади Сосницького сільськогосподарського технікуму бухгалтерського обліку, та з 04.03.2014 призначено на зазначену виборну посаду на постійній основі (а.с.6-9).

Як слідує з запису № 7 трудової книжки позивача останнього 10.11.2015 звільнено з посади голови Сосницької районної ради Чернігівської області (а.с.9).

Разом з тим, 17.11.2015 рішенням першої сесії сьомого скликання Сосницької районної ради Чернігівської області, позивач обраний заступником голови Сосницької районної ради Чернігівської області (а.с.10).

26.11.2020 позивач був звільнений з посади заступника голови Сосницької районної ради Чернігівської області у зв`язку із закінченням строку повноважень згідно з п. 2 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

26.11.2020 на першій сесії Корюківської районної ради восьмого скликання депутатами районної ради було прийнято рішення «Про збереження середньої заробітної плати за депутатом Сосницької районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 », що підтверджено листом відповідача від 03.12.2020 № 01-02/176.

Однак, цим же листом голови Корюківської районної ради від 03.12.2020 № 01-02/176 позивача повідомлено, що рішення ради від 26.11.2020 є неправомочним з огляду на те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» від 05.10.2020 № 3651-д не набрав чинності, Корюківська районна рада не є правонаступником Сосницької районної ради і не правомочна приймати рішення, які стосуються депутатів Сосницької районної ради та її посадових осіб (а.с.11-12).

10.12.2020 рішенням Корюківської районної ради скасовано рішення відповідача від 26.11.2020 «Про збереження середньої заробітної плати за депутатом Сосницької районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 », як таке, що нереалізоване та не відповідає чинному законодавству України діючому на момент його прийняття (а.с.15).

У подальшому позивач звернувся із заявою до голови Корюківської районної ради щодо надання довідки або рішення про відмову у виплаті середньомісячної заробітної плати відповідно до ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», на яку отримав лист голови Корюківської районної ради від 28.12.2020 № 04-26/204 де вказано, що рішення «Про збереження середньої заробітної плати за депутатом Сосницької ради сьомого скликання ОСОБА_1 » не прийняте (а.с.16).

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Згідно частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1,2, 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада), в тому числі і голови, як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради визначає Закон України від 11.07.2002 № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад» (далі - Закон № 93-IV), який також встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 93-IV, депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у поза робочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

В силу частини першої, другої статті 33 Закону № 93-IV у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі. З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді. Час, коли колишній депутат тимчасово не працював у зв`язку з неможливістю надання йому попередньої або рівноцінної роботи (посади) безпосередньо після закінчення строку його повноважень, зараховується, але не більше шести місяців, до страхового стажу і стажу роботи (служби) за спеціальністю, за якою депутат працював до обрання у місцеву раду, де він виконував свої обов`язки на постійній основі.

Гарантії для працівників, обраних на виборні посади, також встановлені статтею 118 КЗпП України, за приписами якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, приведеними вище нормами права встановлено право працівника, звільненого з роботи внаслідок обрання на виборну посаду у раді, на одержання після закінчення його повноважень за виборною посадою попередньої роботи (посади) на тому ж підприємстві, в установі, організації або надання йому рівноцінної роботи (посади).

Тобто, у разі коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Отже, законодавець гарантує колишньому депутату місцевої ради збереження середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді лише за умови неможливості надання йому попередньої роботи і виключно на період його працевлаштування, але не більше шести місяців. При цьому обов`язок запропонувати звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади роботу (посаду) за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді покладається саме на роботодавця. За змістом Закону збереження протягом шести місяців середнього заробітку не звільняє адміністрацію установи, де працював депутат місцевої ради, вжити заходи до його працевлаштування.

Закон № 93-IV покладає на роботодавця обов`язок забезпечити депутату, строк повноважень якого завершився, надання попередньої роботи (посади) і лише в разі її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Висновки суду.

Отже, враховуючи вищенаведені норми закону, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Корюківської районної ради Чернігівської області щодо невиплати ОСОБА_1 середньої заробітної плати, яку він отримував на виборній посаді заступника голови Сосницької районної ради Чернігівської області, у відповідності до ч.2 ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", оскільки такі вимоги ґрунтуються на нормі закону.

Проте, приймаючи рішення про зобов`язання відповідача прийняти рішення про збереження середньої заробітної плати за депутатом Сосницької районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 , суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачем були заявлені інші похідні позовні вимоги, при цьому у мотивувальній частині про це суд не зазначив, що є порушенням норм процесуального права.

Зокрема, позивач просив суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середню заробітну плату, яку він отримував на виборній посаді заступника голови Сосницької районної ради Чернігівської області за шість місяців, а суд прийняв рішення про зобов`язання відповідача прийняти рішення про збереження середньої заробітної плати за депутатом Сосницької районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 на шість місяців, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, при цьому позивач таке рішення не оскаржив.

Частиною 4 ст.317 КАС України встановлено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним змінити обґрунтування висновків суду першої інстанції зазначивши, що правильним шляхом поновлення порушеного права позивача є вихід за межі позовних вимог, як то передбачено ст.11 КАС України, і зобов`язання відповідача прийняти рішення про збереження середньої заробітної плати за депутатом Сосницької районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 на шість місяців, з урахуванням правової оцінки.

В наслідок вказаного і резолютивна частина судового рішення підлягає зміні.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог є правильними, наведені апелянтом аргументи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції, проте є необхідність виправлення рішення суду першої інстанції в частині обґрунтування.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Корюківської районної ради Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 р. - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Корюківської районної ради Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, змінити в мотивувальній та резолютивній частині.

Абзац перший резолютивної частини рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 р. у цій справі викласти в редакції «Позов ОСОБА_1 до Корюківської районної ради Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково».

Резолютивну частину рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 доповнити четвертим абзацом «У задоволені решти позовних вимог - відмовити».

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Кузьменко