Справа № 640/1679/21
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ № 640/1679/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Чудак О.М., суддів Донця В.А., Шейко Т.І., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представника позивача Руденка А.С., представника відповідача Трембача О.С., представників третіх осіб Снісаренко К.С., Григор`євої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження питання щодо закриття провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Вамп-Техно» до Кабінету Міністрів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна податкова служба України, Міністерство фінансів України, про визнання протиправними та нечинними окремих положень постанови, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальність «Вамп-Техно» (далі - позивач, ТОВ «Вамп-Техно») з позовною заявою до Кабінету Міністрів України (далі - відповідач, Кабмін), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна податкова служба України (далі - ДПС України), в якій висловило прохання:

визнати протиправними та нечинними окремі положення постанови Кабміну від 22.07.2020 №629 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 року № 199» (Урядовий кур`єр від 24.07.2020 №141), а саме наступні слова у абзаці 6 пункту 8 Вимог щодо забезпечення виконання фіскальних функцій програмними реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування: «електронних підписів та/або печаток»;

визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати вчинити дії по приведенню положень постанови Кабміну від 18.02.2002 №199 «Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій та вимог щодо забезпечення виконання фіскальних функцій програмними реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування» (Офіційний вісник України від 07.03.2002 - 2002, №8, стор. 368, стаття 362, код акта 21576/2002) у відповідність до положень Закону України від 20.09.2019 №128-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2019, №46, ст. 296), Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1995, № 28, ст. 205) та Закону України «Про електронні довірчі послуги» від 05.10.2017 №2155-VIII (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, №45, ст. 400).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, а також зобов`язано відповідача опублікувати оголошення про відкриття провадження в даній адміністративній справі, у виданні, в якому цей нормативно-правовий акт був офіційно оприлюднений.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю оскаржуваної в частині постанови Кабміну.

У відзиві на позовну заяву (т. 1 а.с. 74-80) представник відповідача стверджує про те, що позивач не обґрунтував та не додав доказів застосування до нього положень оскаржуваної постанови та не обґрунтував яким чином положення, які до нього не застосовуються, порушують його права та інтереси, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

З матеріалів справи видно, що на виконання вимог ухвали, відповідачем опубліковано у виданні «Офіційний вісник України» (т. 1 а.с. 132) повідомлення про відкриття провадження у даній справі, а також дані про дату, час і місце її розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.04.2021 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство фінансів України (далі - Мінфін).

У відповіді на відзив (т. 1 а.с. 138-140) представник позивача фактично наводить ті самі аргументи і доводи, що у позовній заяві.

Пояснення представника ДПС України (т. 1 а.с. 158-163) зводяться до того, що позивач не обґрунтував та не додав доказів застосування до нього положень оскаржуваної постанови.

Представник Мінфіну у поясненнях (т. 1 а.с. 186-198) зазначає, що, зокрема, позивач не обґрунтував та не додав доказів застосування до нього положень оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні учасники підтримали свої письмові позиції.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.07.2020 відповідачем прийнято постанову №629 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 р. № 199» (далі - Постанова №629), якою доповнено постанову вимогами щодо забезпечення виконання фіскальних функцій програмними реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, зокрема, пунктом 8, згідно з яким у фіскальному режимі роботи програмний реєстратор забезпечує: створення електронних розрахункових документів та електронних фіскальних звітних чеків; створення розрахункових документів та фіскальних звітних чеків у паперовій формі; відтворення на дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор, QR-коду, який дає змогу особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, та/або надсилання електронного розрахункового документа на абонентський номер або адресу електронної пошти покупця; створення денних звітів; застосування електронних підписів та/або печаток у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання електронних документів та обміну інформацією про проведені розрахункові операції із фіскальним сервером.

В подальшому до вказаних вимог внесено зміни постановою Кабміну від 19.05.2021 №494, зокрема, абзац 6 пункту 8, який в частині оскаржується позивачем, має наступну редакцію: у фіскальному режимі роботи програмний реєстратор забезпечує: застосування кваліфікованих або удосконалених електронних підписів та/або печаток (далі - електронний підпис та/або печатка) у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання електронних документів та обміну інформацією про проведені розрахункові операції із фіскальним сервером.

Вважаючи незаконною вказану постанову в оскаржуваній частині, а також пов`язуючи бездіяльність відповідача й необхідність зобов`язання його вчинити дії по приведенню положень постанови Кабміну від 18.02.2002 №199 «Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій та вимог щодо забезпечення виконання фіскальних функцій програмними реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування» у відповідність до положень Закону України від 20.09.2019 №128-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР та Закону України «Про електронні довірчі послуги» від 05.10.2017 №2155-VIII з вимогою про визнання протиправними та нечинними окремих положень Постанови №629, - позивач звернувся з даним позовом до суду.

В ході розгляду справи встановлено, що 19.05.2021 постановою Кабміну внесено зміни до постанови Кабміну від 18.02.2002 №199 «Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій та вимог щодо забезпечення виконання фіскальних функцій програмними реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування».

Так, згідно абзацу 3 підпункту 3 пункту 1 «Змін, що вносяться до постанов Кабінете Міністрів України від 18 лютого 2022 р. №199 та від 2 березня 2016 р. №149», затверджених постановою Кабміну 19.05.2021 №494 у вимогах щодо забезпечення виконання фіскальних функцій програмними реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабміну 18.02.2002 №199 у пункті 8 абзац шостий після слова «застосування» доповнено словами «кваліфікованих або удосконалених», а після слова «печаток» - словами «електронний підпис та/або печатка».

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що цими змінами усунуто ті недоліки акту Кабміну, які слугували підставою звернення до суду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд зазначає, що станом на час ухвалення рішення у даній справі відповідачем усунуто бездіяльність, про яку стверджував позивач у позовній заяві. А це означає, що на даний час бездіяльність, незважаючи на її оскарження позивачем до суду, вже не існує, а отже й не може порушувати права позивача.

Згідно з частиною другою статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у загальній сумі 4540 грн згідно квитанцій, наявних в матеріалах справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 0.07.2011 №3674-VI.

Пунктом п`ятим частини першої статті 7 вказаного Закону передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, питання про повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 2270 грн з Державного бюджету України може бути вирішено ухвалою суду окремо за клопотанням позивача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 238, 48, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Провадження в адміністративній справі позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Вамп-Техно» до Кабінету Міністрів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна податкова служба України, Міністерство фінансів України, про визнання протиправними та нечинними окремих положень постанови, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальність «Вамп-Техно» до Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 25.10.2021.

Головуючий суддя О.М. Чудак

Суддя В.А. Донець

Суддя Т.І. Шейко