Справа № 120/12143/21-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

26 жовтня 2021 р. Справа № 120/12143/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришена Руслана Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни

про: визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою суду від 04.10.2021 позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу 10-денного строку для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків позовної заяви в спосіб:

- подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску;

- надання оригіналу або належної (читабельної) копії конверта, надісланого приватним виконавцем;

- уточнення відповідача за даним адміністративним позовом;

- подання до суду доказів надсилання копії позовної заяви з додатками листом з описом вкладення приватному виконавцю Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Вірі Леонідівні;

- надання оригіналу або копії оскаржуваної постанови приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №61643582 від 26.06.2020.

20.10.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначено, що процесуальний строк звернення до суду не є пропущеним, адже оскаржувану постанову отримано позивачем 15.09.2021, тому кінцевою датою закінчення процесуального строку, на його думку, є 25.09.2021. Відповідно до ч. 6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день тобто 27.09.2021.

Позивач звертає увагу суду адміністративний позов подано через особистий кабінет інтернет ресурсу "Електронний суд" 27.09.2021, тобто в межах процесуальних строків.

До заяви додано уточнений адміністративний позов з доказами надіслання копії позовної заяви з додатками листом з описом вкладення приватному виконавцю Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Вірі Леонідівні.

Надавши оцінку аргументам поданої заяви, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 04.10.2021, виходячи з наступного.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску, або як це передбачено ч. 1 ст. 123 КАС України, вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, така позовна заява може бути подана до суду, як визначено у п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Крім того, поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Обґрунтовуючи заяву від 20.10.2021 про усунення недоліків позовної заяви, позивач зазначив, що початок перебігу строку звернення до суду слід пов`язувати з датою отримання оскаржуваного рішення - 15.09.2021. Кінцевою датою оскарження звернення до суду із даним позовом є 25.09.2021 (вихідний день), втім враховуючи ч. 6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день, тому такою датою є 27.09.2021.

Позивач стверджує, що адміністративний позов подано через особистий кабінет в системі "Електронний суд" 27.09.2021, а тому останнім дотримано процесуальний строк звернення до суду.

Перевіряючи вказані у заяві обставини, суддею встановлено, що оскаржуване рішення позивачем отримано 15.09.2021, тому враховуючи п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, відповідно до якого позовна заява може бути подана до суду, як визначено у п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, останнім строком звернення до суду із даним позовом є 24.09.2021.

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 120 КАС України, відповідно до якої перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, останнім днем звернення до суду є 25.10.2021 (субота) - вихідний день.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 6 ст. 120 КАС України).

З огляду на викладені вище норми, останнім днем звернення до суду із даним позовом є 27.09.2021, тобто перший робочий день.

В той же час, згідно довідки Вінницького окружного адміністративного суду від 25.10.2021, складеної заступником начальника відділу документального забезпечення (канцелярія), позовна заява ОСОБА_1 надійшла до Вінницького окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" 28.09.2021 о 03:00 год.

Крім того, згідно витягу з Реєстру заяв Електронного суду позовна заява ОСОБА_1 , яка була сформована в системі "Електронний суд" 27.09.2021 о 23:46 год, доставлена до Вінницького окружного адміністративного суду 28.09.2021 о 03:00 год.

З огляду на викладене процесуальний строк звернення до суду із даним позовом є пропущеним, втім позивачем не заявлено клопотання про поновлення строку та не надано доказів в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку, в силу чого, суддя не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Із урахуванням прецедентної практики Європейського суду з прав людини право на доступ до суду не є абсолютним.

Слід взяти до уваги висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.05.1985 року в справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" та від 13.02.2001 року в справі "Кромбах проти Франції", в яких ЄСПЛ наголосив, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

У рішеннях від 20.05.2010 року в справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року в справі "Наталія Михайленко проти України" ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

В рішенні "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein проти Німеччини" (рішення від 12 липня 2001 року п. 44) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі "Мельник проти України" зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, зазначено про те, що процесуальні строки (позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PEREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19 зазначила, що аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Виходячи із системного аналізу норм КАС України у контексті практики ЄСПЛ, слід зазначити, що державою встановлено доступні, чіткі та передбачувані процесуальні правила (обмеження), за дотримання яких особа може реалізувати право на судовий захист.

Згідно із п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 04.10.2021 та не усунуто недоліки позовної заяви в частині подання заяви про поновлення процесуального строку звернення до суду із наведенням інших підстав для поновлення процесуального строку, що згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст. 121, 122, 123, 169, 248, 256, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна