Справа № 583/2031/21
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 р.Справа № 583/2031/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Яценко Н.Г., вул. Жовтнева, 7, м. Охтирка, Ахтирський, 42700, по справі № 583/2031/21

за позовом ОСОБА_1

до Державної екологічної інспекції у Сумській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Державної екологічної інспекції у Сумській області Приходько І.О. від 29.03.2021 № 013844 про накладення на неї адміністративного стягнення за порушення вимог ст. 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, а провадження по справі закрити.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення від 29.03.2021 серії №013844, винесену старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Сумської області Приходько Ігорем Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн, а провадження по справі закрито.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Сумській області.

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Від позивачки надійшла заява про розгляд справу у її відсутність. Крім того, зазначила про законність судового рішення та просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 22.03.2021 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Сумської області Приходько І.О. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 013844 заст. 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з порушенням нею ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів, а саме за те, що 10.02.2021 вона самовільно без відповідного дозволу зрізала дві сироростущі верби 112х94 см та 68х48 см у прибережній смузі р. Ворскла поблизу своєї садиби на землях комунальної власності. Цього ж дня ОСОБА_1 отримала вказаний протокол, що підтверджується її особистим підписом (а.с. 6).

Старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Сумської області Приходько І.О. 29.03.2021 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії № 013844, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст. 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн (а.с. 7).

Згідно з вказаною постановою 10.02.2021 ОСОБА_1 , поблизу своєї садиби по АДРЕСА_1 у прибережній смузі р. Ворскла на землях комунальної власності, без відповідного дозволу, зрізала дві сироростучі верби середнім діаметром 58,0 см та 103,0 см.

Не погодившись із прийнятим рішенням про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, позивачка звернулась до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду доказів скоєння правопорушення позивачем, винних дій позивача у вчинені адміністративного правопорушення судом не встановлено, а тому суд прийшов до висновку, що в діях позивача відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.153 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до абзаців 2, 4 п. «а» ч.2 ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року №1264-XII (далі - Закон №1264) до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про використання та охорону земель про охорону атмосферного повітря.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877) державний нагляд (контроль) здійснюється за принципом, серед іншого, пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Статтею першою КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею дев`ятою КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.153 КУпАП знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб або фізичних осіб - підприємців - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами п.п. 1, 2 ч.1 ст.16 Закону №2807 визначено, що на об`єктах благоустрою забороняється виконувати земляні, будівельні та інші роботи без дозволу, виданого у встановленому законодавством порядку, самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо.

Згідно з п.п. 3, 4, 5 Порядку №1045 видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради на підставі ордера.

Підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява юридичної чи фізичної особи про видалення зелених насаджень. Ордер видається після визначення стану зелених насаджень спеціальною комісією і складання акта обстежень тих насаджень, що підлягають видаленню, який має бути погоджений з територіальним органом Мінприроди, та сплати відновної вартості зелених насаджень.

Ордер на видалення зелених насаджень компетентний орган видає не пізніше наступного робочого дня після подання заявником документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

Так, приписами п.8 ч.1 ст.42 Закону №2807 визначено, що за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у знищенні або пошкодженні зелених насаджень чи інших об`єктів озеленення населених пунктів.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону України «Про рослинний світ» від 09 квітня 1999 року №591-XIV (далі - Закон №591) відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.

Таким чином, суб`єктом правопорушення передбаченого статтею 153 КУпАП є особа винна у знищенні зелених насаджень.

Як вбачається із постанови №013844 від 29.03.2021, 10.02.2021 ОСОБА_1 , поблизу своєї садиби по АДРЕСА_1 у прибережній смузі р. Ворскла на землях комунальної власності, без відповідного дозволу, зрізала дві сироростучі верби середнім діаметром 58,0 см та 103,0 см.

Відповідно до вимог п.4 додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 1999 року №559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів» (далі - Постанова №559) «до категорії пошкоджених до ступеня припинення росту належать дерева з переломом стовбура, обдиром кори понад 30 відсотків його периметра незалежно від довжини за висотою стовбура, обшморгом крони більше половини її довжини, обдиром та обломом скелетних коренів понад половину периметра стовбура, а також повалені дерева та ті, що мають нахил, спричинений дією антропогенних факторів, більше 30 відсотків від вертикальної осі, та зрубані та викорчувані чагарники.

До категорії пошкоджених до ступеня неприпинення росту належать дерева з обломом вершин або обшморгом крони від 1/3 до 1/2 її довжини, обдиром кори від 10 до 30 відсотків периметра стовбура незалежно від його довжини за висотою стовбура, обдиром та обломом скелетних коренів від 1/4 до 1/2 периметра стовбура, обламаними, обрубаними, обрізаними боковими гілками, а також дерева, що мають нахил, спричинений дією антропогенних факторів, до 30 відсотків від вертикальної осі, без відриву коренів».

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 22.03.2021 зазначено за зріз самовільно без відповідного дозволу двох сироростущих верб 112х94 см та 68х48 см. Інших замірів, в протоколі не зафіксовано, матеріалів, які б підтверджували проведення додаткових замірів, фіксації пошкоджень зелених насаджень до ступеня припинення росту, під час розгляду справи надано не було, заяв про їх наявність та неможливість надати суду на розгляд також не надходило.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 винесені однією посадовою особою старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Сумської області Приходько І.О.

Вказані дії державного інспектора свідчать про порушення ним принципу безсторонності при прийнятті рішення, оскільки його обов`язок передати (надіслати) протокол про адміністративне правопорушення органу (посадовій особі), уповноваженій розглядати справу про адміністративне правопорушення прямо передбачений п.2.14. Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 № 264.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст. 251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Стаття 278 КУпАП регламентує порядок підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, який зокрема включає вирішення таких питань: чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Поряд з тим, жодних доказів на підтвердження вчинення дій ОСОБА_1 щодо зрізу дерев по АДРЕСА_1 у прибережній смузі р. Ворскла на землях комунальної власності відповідачем до суду не надано.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення.

Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до неї базуються на конституційних принципах та презумпціях, закріплених у Конституції, зокрема у ст.62.

Всі обставини, встановлені судом, у сукупності, викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Водночас, рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

З огляду на ненадання відповідачем належних доказів вчинення позивачем такого правопорушення колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2021 по справі № 583/2031/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Я.В. П`янова В.Б. Русанова