Справа № 160/11053/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 160/11053/20

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Прокопчук Т.С.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 р. (суддя Бондар М.В.) в адміністративній справі №160/11053/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати Військову частині НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 30 вересня 2017 р. та грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017 р., виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 30 вересня 2017 р.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2017 р. його звільнено з військової служби у запас, проте не проведено виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 30 вересня 2017 р. та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на неможливість здійснення позивачеві виплати індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, виходячи із відсутності фінансових ресурсів. Крім того скаржник наголошує, що позивач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 25 квітня 2016 р. по 30 вересня 2017 р., що свідчить про відсутність обов`язку здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період до 25 квітня 2016 р.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно

до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30 вересня 2017 р. №233 полковника ОСОБА_1 , заступника командира частини по роботі з особовим складом, звільнено у відставку за пунктом б (за станом здоров`я) частини 6 статті 26 закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з 30 вересня 2017 р. виключено його зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення. Згідно довідок Військової частини НОМЕР_1 №6108/ВП, №6126/90ЕС від 06 жовтня 2020 р. ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 25 квітня 2016 р. по 30 вересня 2017 р. При звільнені йому було виплачено грошове забезпечення за вересень 2017 року - 16 516,80 грн., одноразова допомога при звільнені - 201 298, 50 грн., грошова компенсація за речове майно - 77 331, 29 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки позивача звільнено з лав Збройних Сил України 30 вересня 2017 р., а останнім місцем його служби була Військова частина НОМЕР_1 , саме на неї і покладено обов`язок нарахувати та виплатити позивачу суму індексації грошових доходів за період з 01 січня 2016 р. по 30 вересня 2017 р., а також грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017 р.

Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Статтею 1, частиною 1 статті 2, частиною 1 статті 4, частиною 1 статті 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення). Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 %. Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно із пунктом 12 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій надаються такі пільги: використання чергової

щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» встановлено, що, зокрема учасникам бойових дій, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Пунктом 17 та пунктом 19 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів. Надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.

Визначення поняття особливого періоду наведене у Законах України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про оборону України».

Особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з абзацом 3 пункту 14 статті 10- Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Таким чином, в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпуски. Однак Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби. Водночас, у разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період, тобто особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у зразковій справі №620/4218/18 від 21 серпня 2019 р.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку здійснити на користь позивача нарахування та виплату індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 30 вересня 2017 р. Водночас суд наголошує на неправомірності визначення судом першої інстанції зобов`язання відповідачу вчинити дані дії на користь позивача за період до 25 квітня 2016 р., тобто до моменту початку проходження ним військової служби у відповідача.

Викладене свідчить про наявність визначених статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 р. в адміністративній справі №160/11053/20 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25 квітня 2016 р. по 30 вересня 2017 р. та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2016, 2017 р., виходячи з його грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 30 вересня 2017 р.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 жовтня 2021 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя Т.С. Прокопчук