Справа № 440/8607/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/8607/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 88% до 60% від місячної заробітної плати визначеної у довідці Полтавської обласної прокуратури від 19.10.2020 №21-634вих.20 та застосування обмеження пенсії максимальним розміром та зобов`язання здійснити з 01.10.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про Прокуратуру" у розмірі 88% від суми місячної заробітної плати визначеної у довідці Полтавської обласної прокуратури від 19.10.2020 №21-634вих.20 без обмеженні максимального розміру та визнання протиправним та скасування рішення від 19.06.2021 №85 в частини зменшення відсоткового значення розміру пенсії

Позовні вимоги обґрунтувала посиланнями на те, що відповідачем проведено перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки Полтавської обласної прокуратури, однак протиправно, як на думку позивача, зменшено відсотковий розмір чинної заробітної плати при обчисленні пенсії та обмежено розмір пенсійних виплат десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, чим порушено його право на належний соціальний захист.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію обґрунтував посиланням на те, що при перерахунку пенсії позивача пенсійний орган керувався приписами чинного законодавства, якими передбачено, що пенсія прокурора становить 60% місячної (чинної) заробітної плати, а її максимальний розмір обмежується десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 з 11 грудня 2001 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 501 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 88% від суми місячної заробітної плати за посадою.

19.10.2020 Прокуратурою Полтавської області складено довідку №21-63вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, яку видано ОСОБА_1

19 січня 2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Прокуратури Полтавсько області від 19.10.2020 №21-634вих20.

26.01.2021 рішенням №85 здійснено перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років виходячи з 60% заробітку відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 19.10.2020 №21-634вих20, з обмеженням максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

19.06.2021 року рішенням №85 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо зменшення відсоткового розміру пенсії та застосування обмеження пенсії максимальним розміром, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Як сівдчать обставини справи 19.10.2020 Прокуратурою Полтавської області складено довідку №21-63вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, яку видано ОСОБА_1 про те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою прокурор прокуратури, становить усього 67316,67 грн, в тому числі: посадовий оклад - 46160,00 грн; надбавка за вислугу років (25%) - 11540,00 грн; матеріальні допомоги (для оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань) (1/12) - 9616,67 грн.

19 січня 2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Прокуратури Полтавсько області від 19.10.2020 №21-634вих20.

26.01.2021 рішенням №85 здійснено перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років виходячи з 60% заробітку відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 19.10.2020 №21-634вих20, з обмеженням максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

19.06.2021 року рішенням №85 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму.

Як вбачається зі службової записки заступника начальника відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення М.Кальвінової від 26.08.2021 16838/02-19, згідно пенсійної справи ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру", обчислену на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 по справі 440/5122/19 у розмірі 88% від заробітної плати 34469,10 грн згідно довідки Прокуратури Полтавської області від 16.05.2019 №18-232 вих19. Розмір пенсії станом на 01.02.2020 - 3033,81 грн, до виплати - 17690,00 грн. На підставі заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, враховуючи довідку Полтавської обласної прокуратури від 19.10.2020 №21-634 вих20 про складові заробітної плати станом на 11.09.2020 за відповідною (прирівняною) посадою старшого прокурора прокуратури, яка прирівняна до посади начальника відділу, зроблено перерахунок, який відображений у рішенні від 26.01.2021 №85. Перерахунок здійснений в розмірі 60% від заробітної плати 67316,67 грн, з обмеженням суми пенсії до виплати десятьмв розмірами прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, що станом на 01.10.2020 становить 17120,00 грн, на 01.12.2020 - 17690,00 грн. Рішення про відмову у проведенні перерахунку у розмірі 88% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці від 19.10.2020 №21-634вих20 без обмеження її максимальним розміром не виносилося.

Надаючи правову оцінку доводам строін, суд виходить з такого.

Позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України, де отримував пенсію за вислугу років з 11.12.2001 згідно із Законом України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ з розрахунку 88% складових заробітної плати.

Чинною частиною другою статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ, яку застосував відповідач при перерахунку пенсії позивача 23.02.2021, передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Виходячи з того, що позивачу пенсія призначена відповідно до статті 501 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ із розрахунку 88% складових заробітної плати до набрання чинності Законом №1697-VІІ, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України.

Отже безпідставним на переконання суду є застосування до спірних правовідносин норм Закону №1697-VІІ, що стосуються призначення пенсії, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Суд також акцентує увагу на тому, що частина друга статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ регулює питання саме призначення пенсії, а не її перерахунку. При цьому процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Отже, при здійсненні перерахунку пенсії має використовуватися її відсотковий розмір від розміру заробітної плати, встановлений при її призначенні за Законом України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ, а не за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, так як новий закон встановлює відсотковий розмір пенсій для їхнього призначення, а не перерахунку.

За таких обставин довід відповідача про те, що пенсія за вислугу років ОСОБА_1 підлягає перерахунку в розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної в довідці Полтавської обласної прокуратури від 19.10.2020 №21-634/вих.20, є необґрунтованим.

Наведені висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а, згідно з якою при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому зміни у законодавстві щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згодом таке правозастосування було підтримано й у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №310/6638/16-а (2-а/310/652/16) та в постанові від 19.07.2021 у справі №752/17381/16-а.

З огляду на це суд приходить висновку, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу відповідач, застосувавши відсоток - 60, допустив порушення права позивача, оскільки при призначенні йому пенсії у 2001 році передбачався відсоток 88.

Тож обираючи належний спосіб захисту та відновлення порушеного права позивача, суд керуючись частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №85 від 26.01.2021 та рішення №85 від 19.06.2021 в частині здійснення позивачу перерахунку пенсії у розмірі 60 відсотків від заробітку, визначеного в довідці про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії 19.10.2020 №21-634/вих.20, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії позивачу з у розмірі 88 відсотків від заробітку, визначеного в довідці про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії 19.10.2020 №21-634/вих.20, а тому позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача щодо застосування обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами та зобов`язання ГУПФ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її граничного розміру суд зазначає наступне.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ попередній Закон України "Про прокуратуру" із змінами частково втратив чинність окрім, зокрема частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 501.

За приписами частини вісімнадцятої статті 501 Закону №1789-ХІІ (у редакції Закону від 02.03.2015 №213 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення") максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З 15.07.2015 вказана норма втратила чинність, натомість стаття 85 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру" із змінами, внесеними законами України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", передбачала, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Позивач, посилаючись саме на те, що пенсія призначена йому до 01.01.2016, стверджує, що до нього не можуть застосовуватися обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІІ чи будь-яким іншим нормативним актом.

Суд зауважує, що як на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, так і на час здійснення такого перерахунку, чинна редакція частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII передбачала, що максимальний розмір пенсії прокурорських працівників не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені вище положення не визнавалися у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

З урахуванням наведеного при перерахунку пенсії позивача пенсійним органом обґрунтовано застосовано обмеження максимального розміру пенсії, встановлене вищезгаданими нормативно-правовими актами.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.05.2018 (справа №704/87/17), від 03.04.2018 (справа №361/4922/17), від 15.05.2019 (справа №554/4191/17), від 21.11.2019 (справа № 161/14321/16-а), від 21.05.2020 (справа №554/10510/16-а), , від 28.10.2020 у справі № 686/2428/16-а).

Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України є безпідставними, адже відповідні положення законів не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26.11.2011 №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 24.07.2018 у справі №554/10456/16-а та від 28.10.2020 у справі №686/2428/16-а.

Доводи позивача про те, що пенсія за вислугу років йому призначена до 01.10.2011 (дати набрання чинності Законом №3668-VI), а тому в силу приписів абзацу першого пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI на нього не поширюються обмеження максимального розміру пенсійної виплати, суд визнає необґрунтованими з таких підстав.

Суд звертає увагу на те, що пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Тобто, для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, що не передбачало обмеження максимального розміру, законодавець передбачив лише збереження раніше призначеного розміру пенсії. Водночас право на здійснення перерахунку пенсії у розмірі, що перевищує максимально встановлений законом, законодавцем не передбачено.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №580/234/19, від 17.09.2020 у справі №826/11471/18, від 24.09.2020 у справі №640/5854/19.

Крім того, у постанові від 10.12.2020 у справі №580/492/19 Верховний Суд зазначив, що тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VI, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

Такий підхід, відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" від 06.09.2012 №5207-VI, вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

При цьому звертає на себе увагу той факт, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів у сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до вступу в силу даного Закону.

Разом з тим з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).

Відтак на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Якщо перевищення максимального розміру пенсії позивача у спірних відносинах стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання цих правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, саме з дати проведення такого перерахунку.

Суд вкотре зауважує, що зазначені положення Закону №3668-VI та абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №360/1428/17 є необґрунтованими, оскільки Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.06.2020 у справі №580/234/19 відступив від висновків щодо застосування положень Закону №3668-VI, висловлених у постанові від 12.11.2019 у справі №360/1428/17.

При цьому суд звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, відповідно до якої незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що обмеження максимального розміру пенсії прокурорських працівників десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність передбачене чинними нормативно-правовими актами, тобто ґрунтується на вимогах закону.

Тому вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення щодо застосування обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами та зобов`язання ГУПФ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її граничного розміру задоволенню не підлягає.

Відтак позов належить задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 908,00 грн підтверджується квитанцією № 0.0..01 відділення АТ КБ "Приватбанк" від 30.07.2021.

Зважаючи на обставини часткового задоволення адміністративного позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь половину понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 85 від 26.01.2021 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №85 від 19.06.2021 в частині перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі оновленої довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії №21-634вих20 від 19.10.2020, виходячи з її відсоткового розміру 60%.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії з 01 жовтня 2020 року на підставі оновленої довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії №21-634вих20 від 19.10.2020, виходячи з її відсоткового розміру 88% та виплатити її з урахуванням фактично проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя С.С. Бойко