Справа № 160/10018/21
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення заробітної плати, -
22.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працює з 19.05.2016 на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. За період служби з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року відпрацював 832 годин нічних змін. Разом з тим, в супереч постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" відповідачем не було здійснено виплату доплати за службу в нічний час в розмірі 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час в повному обсязі. Крім того, позивач вказує, що відповідач в супереч положень статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" не здійснив індексацію його грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року.
Ухвалою суду від 28.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
23.09.2021 року Департамент патрульної поліції надав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення. Відповідно до кошторису Департаменту патрульної поліції було прийнято ряд наказів (№ 134 від 18.02.2016 р. №699 від 21.04.2016 р., №2158 від 03.08.2016 р., №4377 від 25.11.2016 р., № 2688 від 08.06.2017р., №4920 від 05.10.2017р., №5192 від 23.10.2017р.), якими були затверджені граничні розміри грошового забезпечення працівників згідно з займаними посадами, які включають в себе всі складові та види грошового забезпечення поліцейських та схеми посадових окладів установлених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року за №988, які були виплачені позивачу. Разом з тим, відповідність вищезазначеним наказам ДПП сум виплат грошового забезпечення, які отримував позивач, підтверджується копіями відомостей про грошове забезпечення долучених представником позивача до позовної заяви. Виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась у відповідності до вимог чинного законодавства в межах номенклатури посад та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат встановлених відповідним наказом керівника в межах вимог чинного законодавства. Розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення, саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення. Відповідачем вказано, що стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені. З огляду на вищевказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Щодо підсудності справи адміністративним судам.
Предметом позову є стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню під час проходження позивачем служби у лавах Національної поліції, тобто під час проходження публічної служби.
За вказаних обставин спір згідно вимог п.2 ч.1 ст. 19 КАС України підсудний адміністративним судам.
Щодо строку звернення з адміністративним позовом до суду.
Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
У відповідності до вимог пункту 11 Розділу І Порядку від 06.04.2016 року № 260 грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейським мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержання грошового забезпечення.
У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат (рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 по справі № 1-13/2013).
За вказаних обставин позивачем дотримано строк звернення з позовом до суду.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 працює з 19.05.2016 на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.
13.04.2021 року позивач через свого представника звернувся до Департаменту патрульної поліції із заявою про надання відомостей стосовно грошового забезпечення із зазначенням всіх складових, в тому числі індексації та доплати за службу в нічний час за період проходження служби у Департаменті патрульної поліції.
Департамент патрульної поліції листом від 13.05.2021 року за № 483зі/1/41/5/01-2021 повідомив позивача про те, що позивачу здійснено доплату за службу в нічний час за період з 19.05.2016 року пор 30.04.2021 року на загальну суму 9058,41 грн., підстави для нарахування доплати за службу в нічний час за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року відсутні.
У матеріалах справи міститься витяг кількості відпрацьованих нічних змін ОСОБА_1 за період з 19.05.2016 року, який видано командиром ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капітаном поліції Нікіфоровим О., у відповідності до якого позивач відпрацював у нічний час наступну кількість годин, зокрема:
2016 рік: травень 0 годин, червень 0 годин, липень 32 год., серпень 56 год., вересень 32 год., жовтень 56 год., листопад 64 год., грудень 16 год;
2017 рік: січень 56 год., лютий 40 год., березень 40 год., квітень - 64 год., травень 64 год., червень 32 год., липень - 56 год., серпень 24 год., вересень - 40 год., жовтень - 48 год., листопад - 56 год., грудень- 56 год.
Таким чином, судом на підставі наданих сторонам доказів встановлено факт праці позивача у нічний час лише за період з липня 2016 року по грудень 2017 року.
Факт праці позивача у нічний час лише за період з травня 2016 року по червень 2016 року судом під час розгляду справи не встановлено та письмовими доказами не підтверджено.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 91 Закону № 580-VІІІ «Про Національну поліцію» встановлено, що особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.
Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.
Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.
Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.
Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.
З викладеного слід дійти висновку, що служба в поліції носить особливий характер і містить спеціальні умови її проходження, зокрема службу з нерівномірним графіком, поліцейським, які виконували обов`язки у неробочі дні, надається час для відпочинку (у порядку компенсації) протягом двох наступних місяців.
Згідно до п. 11 розділу ІІ Порядку від 06.04.2016 року № 260 визначено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00 години.
Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.
Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що поліцейські, які несуть службу в нічний час з 22.00 до 06.00 години, мають право на доплату в розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. При цьому час, відведений для відпочинку і харчування не включається в службовий час з 22.00 до 06.00 години.
Судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що за період за період з липня 2016 року по грудень 2017 року, позивач відпрацював нічні зміни загальної кількістю годин 832, що підтверджується матеріалами справи, а саме: витягом (згідно з розстановками сил та засобів ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП) кількості відпрацьованих нічних змін ОСОБА_1 за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року.
Посилання відповідача на відсутність відповідних довідок про облік несення поліцейськими служби в нічний час, які повинні оформлюватись підрозділом, в якому позивач проходив службу, суд відхиляє, оскільки, по-перше - відповідач не заперечує як сам факт несення позивачем служби в нічний час у період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року, та підтверджує цей факт у листі Департаменту патрульної поліції від 13.05.2021 рокуза № 483зі/1/41/5/01-2021, а по-друге - право позивача на отримання такої доплати не повинно ставитися в залежність від оформлення підрозділом, в якому позивач проходив службу, довідок про несення позивачем служби в нічний час.
Аналогічна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.07.2020 року по справі № 2140/1763/18 (номер у ЄДРСР 90425274).
Таким чином, позивач має право на виплату доплати за службу в нічний час за період з липня 2016 року по грудень 2017 року.
У відповідності до вимог пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Сума заборгованості з доплати за службу в нічний час за період з липня 2016 року по грудень 2017 року повинна бути виплачена з утриманням роботодавцем податків й інших обов`язкових платежів.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по індексації грошового забезпечення, то суд зазначає наступне.
У відповідності до ч.5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» до об`єктів індексації грошових доходів населення віднесено оплату праці (грошове забезпечення).
У статті 6 вказано вище закону України визначено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим постановою від 17.07.2013 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 року № 782 внесено зміни до пункту 2 вказаного вище Порядку та доповнено абзац 5 після слова «військовослужбовці» словом «поліцейських».
Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що індексація грошового забезпечення поліцейських проводиться після набрання чинності вказаною вище постановою, тобто з листопада 2017 року, оскільки у Законі України «Про індексацію грошових доходів населення» прямо вказано про те, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення).
Оскільки позивач отримує грошове забезпечення, то останнє підлягає індексації.
Оскільки позивач працює у саме патрульній поліції з 19.05.2016 року, то останній має право на індексацію грошового забезпечення саме з 19.05.2016 року.
За вказаних обставин дана позовна вимога підлягає задоволенню за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року.
У відповідності до вимог пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Сума заборгованості заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року повинна бути виплачена з утриманням роботодавцем податків й інших обов`язкових платежів.
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час у розмірі 4 368,00 грн. та з індексації грошового забезпечення в розмірі 3375 грн. 17 коп., тобто стягнення заборгованостей у конкретному розмірі, то суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Суд вважає, що самостійний розрахунок позивачем індексації за вказаний період на суму 3 375,17 грн та розрахунок суми доплати за роботу у нічний час у розмірі 4 368,00 грн. не є належним та допустимим доказом визначення суми індексації необхідної для перерахунку та суми доплати за службу в нічний час.
Як слідує зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.
Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначенізаконом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що оскільки нарахування та виплата індексації та доплати за службу в нічний час належить до дискреційних повноважень відповідача, а також те, що така індексація та сума доплати позивачу не нараховувалася, суд позбавлений можливості стягнути на користь позивача чітко визначену суму.
У відповідності до вимог ч.2 ст. 9 КАС України суд вважає, за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 не виплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.07.2016 року по 31.12.2017 року включно та зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року включно, оскільки це є необхідним для захисту прав та законних інтересів позивача.
Стосовно вимоги - стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн., то суд зазначає наступне.
У відповідності до ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).
Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що 01.04.2021 року між позивачем та Адвокатським бюро Юлії Крат» був укладений договір про надання юридичної (правничої) допомоги № 01/04/2021/162.
У матеріалах справи міститься акт здачі приймання наданої правової допомоги № 1 від 31.05.2021 року на загальну суму 4000 грн., а саме: складання адвокатських запитів, збір інформації та документів, надання консультації 1000 грн., 1 год., формування правової позиції, підготовка стратегії захисту, оформлення доказової бази, подання позовної заяви 3000 грн., 3 год.
Згідно акту акт здачі приймання наданої правової допомоги № 1 від 31.05.2021 року грошові кошти підлягають перерахуванню протягом 3-х днів з дня набуття законної сили рішенням у справі та отримання рахунку.
У матеріалах справи міститься копія ордеру, який видано Адвокатським бюро «Юлії Крат» адвокату Крат Юлії Михайлівні на представлення інтересів позивача у суді.
У матеріалах справи міститься копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, яке видано ОСОБА_2 .
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти витрат на професійну правничу допомогу: предмет спору у даній справі не є складним, обсяг складених представником позивача процесуальних документів не є великим та складним.
Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч.3 ст. 134 КАС України). Натомість положеннями п. 2 ч.1 ст. 134 КАС України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.
Аналогічну за своїм змістом правову позицію стосовно можливості відшкодування витрат на оплату правничої допомоги за відсутності документу про їх оплату на час розгляду справи, у разі якщо у договорі про надання правничої допомоги міститься умова стосовно оплати витрат протягом певного часу після ухвалення рішення суду, займає Верховний Суд у постановах від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20 та від 26.06.2019 року у справі № 813/481/18.
У Практичній рекомендації «Вимоги щодо справедливої сатисфакції», яка видана Головою ЕСПЛ 28.03.2007 року відповідно до правила 32 Регламенту ЕСПЛ, витрати (до яких зазвичай відносять вартість юридичної допомоги), повинні бути дійсними, тобто вони мають бути справді сплачені заявником, або ж він має бути зобов`язаний їх сплатити, відповідно до юридичних чи договірних зобов`язань. Витрати мають бути необхідними, тобто їх сплата мала бути необхідною для запобігання порушенню чи для отримання компенсації після того, як воно сталося. Їх сума повинна бути обґрунтованою. Суду мають бути надані докази, такі як докладні розрахунки та фактури. Вони повинні бути достатньо детальними або Суд міг визначити, наскільки вищенаведені вимоги були дотримані.
Враховуючи те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, з огляду на те, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між позивачем та адвокатом, і є обов`язковими до виконання, а також те, що угода про надання правничої допомоги є дійсною, приймаючи до уваги також і те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти певні дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, однак приймаючи до уваги принципи добросовісності, розумності та справедливості, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу лише у розмірі 2 000 грн.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у даній категорії справ, то розподіл судового збору не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 не виплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.07.2016 року по 31.12.2017 року включно.
Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року включно.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 26.10.2021 року

Помічник судді Лісна А.М.