Справа № 580/4245/19
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4245/19 Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

при секретарі - Поляновській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротранс і Ко" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, в якому просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 18 грудня 2019 року:

№ , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) в розмірі 7347120,00грн: основна сума зобов`язання - 5877696,00грн та штрафна (фінансова) санкція - 1469424,00 грн,

№ , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 8747438,00грн: основне зобов`язання - 6997950,00грн та штрафна (фінансова) санкція - 1749488,00грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що розпискою керівника позивача від 09 червня 2017 року та його допитом в судовому засіданні підтверджується, що останньому повернуто лише частину вилучених під час обшуку 17 лютого 2017 року документів: установчі документи, договори, податкова і бухгалтерська звітність. Зауважив на відсутності належних та достовірних доказів повернення йому первинних документів бухгалтерського обліку, перерахованих у протоколі обшуку та виїмки. Наголосив, що позивач повідомив відповідача про вказані обставини, що не було перевірено відповідачем у встановленому законом порядку, як і не встановлено ним ймовірності їх втрати під час переміщення як речових доказів у кримінальному провадженні, не надано позивачу часу для їх поновлення. Крім того, для усунення сумнівів у фактах складання таких документів відповідач наділений правом проводити звірку контрагентів позивача, що не було реалізовано.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Свої доводи обґрунтовує тим, що листом ГУ ДФС у м. Києві № 24398/7/26-15-23-0918 відповідача повідомлено про те, що вилучені в ході обшуку документи повернути 09 червня 2017 року директору ТОВ «Агротранс і Ко» Литвиненку А.М., про що останнім надано розписку. Підкреслює, що обставини ненадання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчислення і сплатою податків та зборів під час проведення перевірки, визнаються та не заперечуються позивачем.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обгрунтування своєї позиції вказує на те, що під час проведення податкової перевірки позивач отримав лише частину вилучених правоохоронними органами документів, серед яких не було документів первинної бухгалтерської звітності. Зауважує, що за таких обставин відповідач не мав правових підстав завершити податкову перевірку та приймати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, Відповідно до відомостей ЄДРПОУ позивач з 16 травня 2013 року зареєстрований, як юридична особа, та перебуває на обліку відповідача.

17 лютого 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва Жежери О.В. від 09 лютого 2017 року у справі № 756/2062/17-к щодо кримінального провадження № 42016 року07 за місцезнаходженням позивача проведений обшук, під час якого у ОСОБА_1 - керівника позивача за участю понятих ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,) вилучені документи згідно з протоколом обшуку, складеним слідчим Оболонського УП ГУНП у м.Києві Жолобчук Є.В.:

папка з установчими документами позивача;

картонний скорозшивач червоного кольору з написом на боковій стороні « 631 ТОВ «Агротранс і Ко» березень 2016 року - квітень 2016 року», в якій знаходяться прозорі файли з паперами;

картонний скорозшивач чорного кольору з написом на ребрі «ТОВ «Агротранс і Ко» 631 грудень 2015 року - січень 2016 року»;

картонний скорозшивач чорного кольору з написом на ребрі «Договори «ТОВ «Агротранс і Ко», в якій знаходяться файли з паперами;

картонний скорозшивач помаранчевого кольору з написом на ребрі «ТОВ «Агротранс і Ко» (ТОВ «Максі Фуд», ТОВ «Ніші Трейдінг» - 2015 року)», з файлами та паперами;

картонний скорозшивач червоного кольору з написом на ребрі «Договори ТОВ «Агротранс і Ко», в якій знаходяться файли з документами;

картонний скорозшивач чорного кольору з написом на ребрі «ТТН (власні машини ТОВ «Агротранс і Ко»)», в якій знаходяться файли з документами;

картонний скорозшивач темно зеленого кольору з написом на ребрі «ТОВ «Агротранс і Ко» (ТОВ «Макс Ніші» 2016 року)», в якій знаходяться файли з документами;

картонний скорозшивач червоного кольору з написом на ребрі «ТТН (власні машини ТОВ «Агротранс і Ко» 01 січня 16-31 грудня 16)», в якій знаходяться файли з документами;

картонна коробка жовтого кольору з написом на ребрі «ТОВ «Агротранс і Ко» 361 (покупці) січень 2015 року - грудень 2015 року», з написом на кришці «Видаткові накладні», в якій знаходяться файли з документами;

картонна коробка білого кольору з написом «Universal» та написом на ребрі коробки «ТОВ «Агротранс і Ко» 631 січень 2015 року - вересень 2015 року», в якій знаходяться файли з документами;

картонна коробка з написом «Universal» та написом на ребрі коробки «ТОВ «Агротранс і Ко» ОСОБА_4 2013 року-2016 року», в коробці знаходяться документи;

скорозшивач зеленого прозорого кольору з документами та написом на лицевій стороні «ТОВ «Агротранс і Ко» - ТОВ «Максі Ніші», ТОВ «Глобал Ексім Груп» 2015 року»;

пластиковий швидкозшивач фіолетового кольору з документами та написом на ребрі «ТОВ «Агротранс і Ко» - ТОВ «Харківський завод промислових технологій»;

картонний швидкозшивач фіолетового кольору з документами та написом на ребрі «ТОВ «Агротранс і Ко» сплачені рахунки 2016 року-2017 року»;

картонний швидкозшивач сірого кольору з документами та написом на ребрі «ТОВ «Агротранс і Ко» (ТОВ «Глобал Ексім Груп», ТОВ «Максі Фуд», ТОВ «Ніші Трейдінг»)»;

картонний швидкозшивач фіолетового кольору з документами та написом на ребрі «ТОВ «Агротранс і Ко» (ТОВ «Агро Ферта 2015 року»)»;

картонний швидкозшивач рожевого кольору з документами та написом на ребрі «ТОВ «Агротранс і Ко» «Контрагенти»;

картонна коробка з паперами та написом на коробці «Snowpear» ТОВ «Агротранс і Ко» Сушич Сергій»;

картонний швидкозшивач сірого кольору з документами та написом на ребрі «ТОВ «Агротранс і Ко» «Виписки банків»;

картонний швидкозшивач червоного кольору з документами та написом на ребрі «ТОВ «Агротранс і Ко»;

картонний швидкозшивач темно вишневого кольору з документами та написом на ребрі «ТТН»;

картонна коробка з документами та написом на ребрі «Сплачені рахунки ТОВ «Агротранс і Ко 2016 року»;

картонний швидкозшивач червоного кольору з документами та написом на ребрі «Архів» ТОВ «Агротранс і Ко».

09 червня 2017 року керівник позивача Литвиненко А.М. на ім`я заступника начальника управління-начальнику першого ВРКП СУФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві Бовкуну Є.А. склав розписку (далі - Розписка), в якій зазначив про отримання ним вилучених під час обшуку від 17 лютого 2017 року документів:

установчі та реєстраційні документи ТОВ «Агротранс і Ко» в папці-накопичувачі фіолетового кольору;

установчі та реєстраційні документи ТОВ «Агротранс і Ко» в папці-накопичувачі чорного кольору;

договори щодо взаємовідносин ТОВ «Агротранс і Ко» з контрагентами в папці-накопичувачі чорного кольору;

договори щодо взаємовідносин ТОВ «Агротранс і Ко» з контрагентами в папці-накопичувачі червоного кольору;

бухгалтерська та податкова звітність ТОВ «Черкаси-Агротранс», ПП «Преміум-Агропродукт», ТОВ «Компанія Агротранс і Ко» в папці накопичувачі рожевого кольору.

20 вересня 2018 року відповідач видав наказ № 1773 про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з 09 жовтня 2018 року тривалістю 10 робочих днів за період діяльності з 01 січня 2015 року до 30 червня 2018 року. 10 жовтня 2018 року наказом відповідача № 1935 її перенесено до дати отримання копій вилучених правоохоронними органами документів або забезпечення доступу до них.

19 серпня 2019 року відповідач направив запит начальнику п`ятого СВ РКП СУФР ГУДФС у м.Києві Є.Бовкуну з проханням повідомити про те, коли саме директору позивача ОСОБА_1 були повернені документи, вилучені під час обшуку 17 лютого 2017 року у вказаному вище кримінальному провадженні, та надати копію відповідного акту приймання-передачі.

Як вбачається х матеріалів справи, 18 вересня 2019 року у відповідь вказаний державний орган надав лист вих.№ 23671/7/26-15-23-0918 з повідомленням, що вилучені документи повернуто директору ТОВ «Агротранс і Ко» Литвиненку А.М., а в слідчому управлінні фінансових розслідувань вони відсутні.

Тому наказом № 235 від 19 вересня 2019 року відповідач поновив проведення документальної планової виїзної перевірки позивача, призначеної наказом № 1773 від 20 вересня 2018 року та перенесеної наказом № 1935 від 10 жовтня 2018 року, з 08 жовтня 2018 року тривалістю 9 робочих днів. Зазначений наказ № 235 і дії щодо поновлення та проведення податкової перевірки стали предметом судового спору у справі № 580/3861/19 між тими ж сторонами. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року, у його скасуванні відмовлено з тих мотивів, що такі позовні вимоги не є самостійними, наказ реалізований, а визнання протиправними дій є неналежним способом. Водночас у мотивувальній частині вказано, що належним способом є оскарження ППР, прийнятих за її результатом.

Листом № 3275-23-00-05-0214 від 08 жовтня 2019 року відповідач запропонував позивачу надати до перевірки:

первинні бухгалтерські документи: трудові угоди та договори цивільно-правового характеру; відомості нарахування заробітної плати; касові первинні документи, касові книги; банківські виписки; авансові звіти;

засвідчені належним чином копії документів: загальна оборотно-сальдова відомість; помісячна картка рахунку 641 (розрахунки по податку з доходів фізичних осіб); аналіз рахунку 661 «Розрахунки по заробітній платі»; помісячна картка «розрахунки з бюджетом по військовому збору»;

свідоцтва про державну реєстрацію, перереєстрацію, статутні документи, протоколи засідання засновників підприємства;

фінансову і статистичну звітність та адміністративні дані, в показниках яких знайшли відображення документально оформлені господарські операції;

відомості про наявність офісних та складських (виробничих) приміщень: документальне підтвердження права власності чи оренди (№ , дата договору оренди, розмір площі, реквізити орендодавця - його індивідуальний податковий номер та місцезнаходження) та інші документи;

договори, на підставі яких у періоді, що перевіряється (за 2015 року, 2016 року, 2017 року роки та перше півріччя 2018 року), відображено операції з придбання та продажу ТМЦ, послуг (з додатками за умови їх наявності);

відомості про відображення операцій в податковому та бухгалтерському обліку (регістри бухгалтерського обліку: журнали-ордери, оборотно-сальдові відомості, картки рахунків постачальників товарів, матеріалів та послуг (рах. 631, 632, 685 та ін.) та покупців (рахунки 361, 362, та ін.), акти звірки розрахунків з покупцями/постачальниками);

копії документів щодо обліку руху активів всередині підприємства та використання їх у господарській діяльності та баланс виробничої сировини і готової продукції;

видаткові, податкові, товарно-транспортні накладні (в т.ч. маршрутні листі на перевезення ТМЦ, інші перевізні документи (накладні), акти виконаних робіт/послуг;

книги видачі довіреностей на отримання товарів і копії довіреностей щодо реалізації товарів;

картки бухгалтерських рахунків: 20 «Сировина», 90 «Собівартість», 26 «Готова продукція», 23 «Виробництво», 28 «Товари» за 2015 року, 2016 року, 2017 року роки та перше півріччя 2018 року з розбивкою по квартах;

розрахунки розподілу транспортних витрат за 2015 року, 2016 року, 2017 року роки та перше півріччя 2018 року з розбивкою по квартах;

картки бухгалтерських рахунків: 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 94 «Інші операційні витрати», 95 «Фінансові витрати», 97 «Інші витрати» за 2015 року, 2016 року, 2017 року роки та перше півріччя 2018 року з розбивкою по квартах;

довідки про підтвердження резидентства за 2015 року, 2016 року, 2017 року роки та перше півріччя 2018 року по нерезидентах, що надавали послуги перевезення (за наявності таких послуг);

документи щодо технічних характеристик основних/виробничих засобів (складських приміщень), які використовуються в основному виді діяльності.

Позивач листами № 287/10-19 від 09 жовтня 2019 року та № 289/10-19 від 18 жовтня 2019 року повідомив відповідача, що не відмовляється від надання запитуваних листом № 3275-23-00-05-0214 від 08 жовтня 2019 року документів, але у зв`язку з тим, що вказані документи були вилучені під час обшуку 17 лютого 2017 року в кримінальному провадженні № 42016 року07, і не були повернуті позивачу, можливість надати їх до перевірки відсутня.

Як було встановлено судом першої інстанції, протягом 09 жовтня 2018 року-21 жовтня 2019 року посадові особи відповідача провели документальну планову виїзну перевірку позивача, за результатами якої склали акт від 28 жовтня 2019 року № 56/23-00-05-0205/38715372 (далі - Акт перевірки). У ньому зазначено, що позивач про допустивщення позивачем податкових порушеньня вимог:

п.п.44.1-44.2, 44.6 ст.44, підп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ч.2 ст.3, чч.1-2 ст.9 Закону України від 16 липня 199 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - ЗУ № 996-XIV), п.8 Правил (стандартів) бухгалтерського обліку (далі - П (С)БО) № 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за № 336/22868, ст.20 П (С) БО № 16 «Витрати», п.3.2 розділу ІІІ наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року № 433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», з урахуванням п.102. ст.102 ПК України, - внаслідок яких занизив податок на прибуток на суму 6997950грн, у т.ч. за 2016 року рік на суму 4163076,00грн, за 2017 року рік - 2834874,00 грн;

ст.44, п.п.198.1, 198.3 ст.198 ПК України, п.6 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 січня 2016 року № 21, ст.9 ЗУ № 996-XIV, п.1, підп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 № 88,- внаслідок чого занизив ПДВ на суму 6690420,00грн, у т.ч. за липень, жовтень, листопад, грудень 2016 рокуроку, щомісячно за 2017 року рік та до червня 2018 року включно;

п.201.10 ст.201 ПК України - порушено терміни реєстрації податкових накладних (далі - ПН) в Єдиному реєстрі ПН до 15 календарних днів.

Відомості Акту перевірки свідчать, що до вказаних висновків посадові особи відповідача дійшли з огляду на факт ненадання позивачем документів первинного бухгалтерського обліку.

При цьому, 18 грудня 2019 року відповідач виніс щодо позивача спірні податкові повідомлення-рішення:

1) № , яким збільшив суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 7347120,00грн (далі - ППР № ): основна сума зобов`язання - 5877696,00грн (за порушення з листопада 2016 року до червня 2018 року) та штрафна (фінансова) санкція (25%) - 1469424,00 грн;

2) № , яким збільшив суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 8747438,00грн (далі - ППР № ): основне зобов`язання - 6997950,00грн (декларації від 01 лютого 2017 року та 07 лютого 2018 року) і штрафна (фінансова) санкція (25%) - 1749488,00грн.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що у заявлених спірних правовідносинах відповідач не мав законних підстав проводити податкову перевірку, не отримавши вилучених первинних бухгалтерських документів позивача, допустив грубе порушення процедури проведення податкової перевірки, що вплинуло на правильність її висновків, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України до витрат операційної діяльності, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Приписи пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України імперативно наголошують на тому, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати витрати у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду.

Відповідно до п.198.1, п.198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв`язку з придбанням товарів (робіт і послуг), вартість яких відноситься до складу витрат виробництва (обігу). Право на нарахування податкового кредит виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст. 198 ПК України не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно п. 201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З наведеного вбачається, що в силу положень п. 198.6 ст. 198 ПК України не дають право на формування податкового кредиту операції, не підтверджені належним чином оформленими документами. При цьому, як було зазначено раніше, встановлення факту нереальності вчинення господарської операції не потребує з`ясування змісту умислу учасників такої операції. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

Згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Приписами ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, згідно п. 2.4 затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, а також витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, при вирішенні питання про правомірність формування податкових зобов`язань суд повинен встановити, насамперед, реальність господарської операції, про що мають свідчити належним чином оформлені первинні документи. При цьому чинне законодавство передбачає перелік необхідних первинних документів з огляду на предмет господарських відносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав на те, що відповідач не мав законних підстав проводити податкову перевірку, не отримавши вилучених первинних бухгалтерських документів позивача. При цьому наголосив, що розпискою керівника позивача від 09 червня 2017 року та його допитом в судовому засіданні підтверджується, що останньому повернуто лише частину вилучених під час обшуку 17 лютого 2017 року документів.

У контексті наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, за приписами п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. При цьому великий платник податків на запит контролюючого органу зобов`язаний також надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту.

Згідно із п.85.9 ст.85 ПК України, у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу. У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Відповідно до п.1.4.7.1. Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31 липня 2014 року № 22 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) У разі надходження до органу ДФС за місцем обліку від платника податків повідомлення про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів (відповідно до пункту 44.5 статті 44 Кодексу) такий орган ДФС не пізніше наступного робочого дня повідомляє про такий факт відповідний територіальний орган ДФС, що здійснює (очолює) перевірку (у разі її проведення іншим органом ДФС, ніж орган ДФС за місцем обліку) та, у разі необхідності, передає йому копії наведених вище повідомлень та отриманих від платника податків документів, що підтверджують втрату, пошкодження або дострокове знищення документів, звернення платника із заявою до правоохоронних органів тощо (за наявності).

У разі якщо під час проведення документальної перевірки або у будь-який час після прийняття рішення про проведення перевірки до її початку до відповідного територіального органу ДФС, що здійснює (очолює) таку перевірку, надійшло повідомлення платника податків про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів (відповідно до пункту 44.5 статті 44 Кодексу), або отримано інформацію та копії протоколів про вилучення документів правоохоронними та/або іншими органами тощо (пункт 85.9 статті 85 Кодексу), у зв`язку з чим особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки або її початку у терміни, визначені у наказі, такі особи складають акт про неможливість проведення перевірки довільної форми, який реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому підпунктом 1.4.5 пункту 1.4 цього розділу Методичних рекомендацій.

В акті зазначаються причини неможливості продовжувати (розпочати) перевірку у терміни, вказані у направленні та наказі, та робиться відповідний запис про проведення зазначеної перевірки після усунення причин, які призвели до неможливості її проведення.

При цьому до такого акта додаються копії отриманих від платника податків та органу ДФС за місцем обліку документів, що підтверджують виникнення передбачених пунктом 44.5 статті 44 та пунктом 85.9 статті 85 Кодексу обставин.

На підставі цього акта органом ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, видається наказ про перенесення термінів проведення такої перевірки у порядку, визначеному підпунктом 1.2.6 пункту 1.2 розділу І Методичних рекомендацій.

У разі вилучення оригіналів документів правоохоронними або іншими органами підрозділ, який здійснює (очолює) перевірку, забезпечує підготовку та направлення у той же день письмового запиту до відповідного органу про надання органу ДФС копій зазначених документів або забезпечення доступу до перевірки таких документів.

У запиті зазначаються: перелік вилучених документів, дані протоколу (іншого документа), на підставі якого були вилучені документи, посилання на пункт 85.9 статті 85 Кодексу щодо обов`язку відповідного органу забезпечити протягом 3 робочих днів з дня отримання запиту надання органу ДФС копій документів або доступу його посадовим (службовим) особам до перевірки таких документів.

Новий наказ про проведення перевірки не видається та нові направлення на проведення перевірки не виписуються. У разі якщо терміни, визначені пунктом 44.5 статті 44 Кодексу, достроково скорочуються - видається наказ про поновлення перевірки не пізніше наступного робочого дня, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Після отримання копій всіх вилучених правоохоронними та іншими органами документів або забезпечення доступу до них терміни проведення перевірки поновлюються не пізніше наступного робочого дня, про що видається наказ про поновлення перевірки, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що при проведені перевірки, директором ТОВ «Агротранс і Ко» повідомлено посадових осіб відповідача про те, що первинні бухгалтерські документи товариства вилучені згідно протоколу обшуку від 17 лютого 2017 року.

На підставі п 85.9 ст. 85 Податкового кодексу наказом ГУ ДФС у Черкаській області від 10 жовтня 2018 року перенесено термін проведення перевірки до дати отримання копій документів або забезпечення доступу до вилучених документів, які перебувають у кримінальному провадженні № 42016 року07.

19 серпня 2019 року відповідач направив запит начальнику п`ятого СВ РКП СУФР ГУДФС у м.Києві Є.Бовкуну з проханням надати копії документів ТОВ «Агротранс і КО», які були вилучені під час обшуку 17 лютого 2017 року у вказаному вище кримінальному провадженні, та надати копію відповідного акту приймання-передачі.

18 вересня 2019 року у відповідь вказаний державний орган надав лист вих.№ 23671/7/26-15-23-0918 з повідомленням, що вилучені документи повернуто директору ТОВ «Агротранс і Ко» Литвиненку А.М., а в слідчому управлінні фінансових розслідувань вони відсутні.

Листом № 3275-23-00-05-0214 від 08 жовтня 2019 року відповідач запропонував позивачу надати до перевірки документи первинного бухгалтерського обліку.

Позивач листами № 287/10-19 від 09 жовтня 2019 року та № 289/10-19 від 18 жовтня 2019 року повідомив відповідача, що не відмовляється від надання запитуваних листом № 3275-23-00-05-0214 від 08 жовтня 2019 року документів, але у зв`язку з тим, що вказані документи були вилучені під час обшуку 17 лютого 2017 року в кримінальному провадженні № 42016 року07, і не були повернуті позивачу, можливість надати їх до перевірки відсутня.

У зв`язку із вищевикладеним, ГУ ДПС у Черкаській області направило лист-запит від 22 жовтня 2019 року № 4323/23-00-05-02013 року начальнику п`ятого СВ РКП СУФР ГУ ДФС у м. Києві, в якому податковий орган просив повідомити ГУ ДФС у Черкаській області про те, коли саме директору ТОВ «Агротранс і Ко» ОСОБА_1 було повернути документи, вилучені 17 лютого 2019 року в ході обшуку в межах кримінального провадження № 42016 року07 від 13 липня 2016 року та надати копію відповідного акту приймання-передачі вилучених первинних документів.

Листом від 04 листопада 2019 року № 24398/7/26-15-23-0918 заступника начальника ГУ ДПС у Черкаській області повідомлено про те, що документи, вилучені 17 лютого 2017 року в ході обшуку у кримінальному провадженні № 42016 року07 від 13 липня 2016 року, повернуто 09 червня 2017 року директору ТОВ «Агротранс і Ко» Литвиненку А.М., про що останнім надано розписку.

Відповідно до змісту наявної в матеріалах справи розписки ОСОБА_1 від 09 червня 2017 року, останній отримав: установчі та реєстраційні документи ТОВ «Груп компаній «ATT», в папці-накопичувачі чорного кольору; установчі та реєстраційні документи ТОВ «Черкаси-Агротранс», в папці-накопичувачі чорного кольору документи щодо діяльності ФОП ( ОСОБА_5 , в зеленій папці-накопичувачі; установчі та реєстраційні документи ТОВ «Глобал Ексім Груп», в папці- накопичувачі сірого кольору; установчі та реєстраційні документи ТОВ «Глобал Ексім Груп», в папці-накопичувачі чорного кольору; установчі та реєстраційні документи ТОВ «Черкаський будівельний концерн «Канадський дім», в папці- накопичувачі чорного кольору; установчі та реєстраційні документи ПП «Преміум- Агропродукт», в папці-накопичувачі зеленого кольору; установчі та реєстраційні документи ТОВ «Агротранс і Ко», в папці-накопичувачі фіолетового кольору; установчі та реєстраційні документи ТОВ «Агротранс і Ко», в папці-накопичувачі чорного кольору; бухгалтерська та податкова звітність ТОВ «Автокомплект-Черкаси», в папці-накопичувачі фіолетового кольору; договори щодо взаємовідносин ТОВ «Агротранс і Ко» з контрагентами, в папці-накопичувачі чорного кольору; договори щодо взаємовідносин ТОВ «Компанія Технопартс» з контрагентами, в папці-накопичувачі фіолетового кольору; договори щодо взаємовідносин ТОВ «Агротранс і Ко» з контрагентами, в папці-накопичувачі червоного- кольору; установчі та реєстраційні документи ТОВ «Компанія Технопартс», в папці-накопичувачі чорного кольору; бухгалтерська та податкова звітність ТОВ «Черкаси-Агротранс», ПП «Преміум-Агропродукт», ТОВ «Компанія Агротранс і К», в папці-накопичувачі рожевого кольору, вилучені 17 лютого 2017 року в ході обшуку за адресою: м. Черкаси, вул. Руставі, 4. Претензій до співробітників податкової міліції з приводу отриманих документів позивач не має.

Разом з тим, як зафіксовано в акті перевірки та не заперечується ТОВ «Агротранс і Ко», позивачем не надано для перевірки будь яких первинних бухгалтерських документів, що засвідчують здійснення господарської діяльності та використання їх в господарській діяльності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що протокол обшуку від 17 лютого 2017 року також не містить переліку та реквізитів документів, які були вилучені. Натомість, останній містить відомості про те, що у позивача було вилучено, зокрема, картонні скорозшивачі та картонні коробки різних кольорів з відповідними написами на боковій стороні.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, позивачем не доведено, що останньому не було повернуто запитуваних та необхідних для проведення перевірки ГУ ДПС у Черкаській області первинних документів.

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження звернення ТОВ «Агротранс і КО» у період з 09 червня 2017 року (дата отримання документів відповідно до вказаної вище розписки) по 19 вересня 2019 року (дата поновлення перевірки) до органів досудового розслідування з метою отримання оригіналів або копій документів, які за твердженням позивача були вилучені під час обшуку та не повернуті останньому.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за приписами статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною першою статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У контексті наведеного, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ухвалою Соснівського районного суду від 10 липня 2020 року, що набрала законної сили 20 липня 2020 року, звільнено ОСОБА_1 , який очолював керівництво позивачем у вказаному періоді, від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 Кримінального кодексу України, у зв`язку з закінченням строку давності та закрито кримінальне провадження.

Вказаною ухвалою встановлено, що ОСОБА_1 , працюючи відповідно до наказу № 3 від 15 березня 2016 року директором ТОВ «Агротранс і Ко» (), що на час вчинення злочину зареєстроване за адресою: м. Черкаси, вул. Руставі, буд. 4, являючись службовою особою підприємства, наділеною організаційно-розпорядчими функціями та адміністративно-господарськими обов`язками, будучи відповідальним за правильність нарахування та своєчасність сплати податків та платежів до державного бюджету, тобто являючись службовою особою, яка згідно з чинним законодавством України зобов`язана створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку та забезпечити його ведення, в порушення п. 44.1, 44.2, 44.6 ст. 44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п.198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в період з січня 2016 року по травень 2018 року, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, шляхом завищення податкового кредиту з ПДВ та валових витрат підприємства за рахунок відображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності підприємства фінансово-господарських операцій з суб`єктами господарської діяльності, що мають ознаки фіктивності, а саме: ТОВ "Аркада Компані" (), ТОВ «Боядера Компані » (), ТОВ "Сфера-Торг-Успіх" (), ТОВ "Алітім Шиппінг Ейдженсі" (), ТОВ «Ніко Гранд» (), ТОВ "Тан-Ком" (), ТОВ "Фулкрам" (), ТОВ "Картель Альянс" (), ТОВ «Трікон Компані» (), ТОВ "Максимум Трейд Сервіс" (), ТОВ «ТК «Руно» (), ТОВ «Монде Трейд» (), ТОВ «Дорлідер» () та ТОВ «Мастоніс» (), умисно ухилився від сплати податку на додану вартість та податку на прибуток.

При цьому, зі змісту ухвали Соснівського районного суду від 10 липня 2020 року вбачається, що підозрюваний ОСОБА_1 надав письмову згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала Соснівського районного суду від 10 липня 2020 року у справі № 712/6255/20, є чинною, а тому обставини встановлені у зазначеній кримінальній справі повинні враховуватися при розгляді цієї справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, ухвалою у кримінальній справі, яка набрала законної сили, встановлено об`єктивну сторону складу злочину посадової особи платника податків, дії якого не були спрямовані на реальне настання наслідків, а лише на ухилення від сплати податків, шляхом завищення податкового кредиту з ПДВ та валових витрат підприємства за рахунок відображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності підприємства фінансово-господарських операцій з суб`єктами господарської діяльності, що мають ознаки фіктивності.

Таким чином, з урахуванням наведених доказів у своїй сукупності, враховуючи, що позивачем не було надано документального підтвердження сформованих у відповідному періоді витрат та податкового кредиту, колегія суддів приходить до висновку про помилковість твердження Черкаського окружного адміністративного суду про відсутність правових підстав для донарахування ТОВ «Агротранс і Ко» податкових зобов`язань оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, а тому вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне подану до суду апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції, прийнявши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротранс і Ко" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови складено «25» жовтня 2021 року.