Справа № 120/6917/21-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 жовтня 2021 р. Справа № 120/6917/21-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернулись Міністерство внутрішніх справ України, Національна академія Національної гвардії України з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті витрат, пов`язаних з його утриманням у Національній академії Національної гвардії України в сумі 274991,23 грн.

Ухвалою від 28.07.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що відповідач передчасно звернувся до суду з даним позовом, адже він не відмовлявся добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Крім того, вказав на відсутність підстав для відшкодування витрат з грошового забезпечення, адже винагорода за службу є правовим аналогом заробітної плати і не може повертатись за жодних умов.

Ухвалою від 19.08.2021 відмовлено в задоволені клопотань ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про повернення позовної заяви.

Крім того, цією ж ухвалою частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та витребувано у Національної академії Національної гвардії України докази на підтвердження обставин направлення чи/або вручення ОСОБА_1 претензії (повідомлення) про необхідність відшкодування сум витрат, пов`язаних із його утриманням в закладі вищої освіти.

14.09.2021 на адресу суду надійшли витребувані матеріали.

Окрім того, 03.09.2021 представником позивача подано відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 26.07.2019 №716 "Про зарахування кандидатів на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень)" солдат ОСОБА_1 був зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання за державним замовленням до Національної академії Національної гвардії України на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки за спеціальністю 053 "психологія", спеціалізація "психологічне забезпечення службово-бойової діяльності підрозділів Національної гвардії України".

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 22.08.2019 №189 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 22.08.2019.

З підписанням контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України від 22.08.2019, солдат ОСОБА_1 погодився, зокрема:

- проходити військову службу (навчання) у Національній академії Національної гвардії України протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють проходження військової служби та цим контрактом;

- сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом;

- відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

11.05.2021 позивачем до керівництва Академії подано рапорт від 08.12.2020 з клопотанням про відрахування його з навчального закладу за наявності підстав, передбачених пунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно наказу начальника Академії від 03.06.2021 №455 "Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання сержантом ОСОБА_1 " та витягу з наказу начальника Академії №114 (по стройовій частині) від 04.06.2021 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між МВС України в особі начальника Академії і ОСОБА_1 був достроково припинений (розірваний), а останній відрахований з навчального закладу та виключений зі списків перемінного складу курсантів за наявності підстав, передбачених пунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 за період навчання з 22.08.2019 по 04.06.2021, загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням останнього у вищому навчальному закладі становить 274991,23 грн., з яких: грошове забезпечення військовослужбовця - 259514,37 грн., предмети, матеріали, обладнання та інвентар - 13687,40 грн., медикаменти та перев`язувальні матеріали - 30 грн., продукти харчування - 1759,46 грн.

Зі зведеним розрахунком ОСОБА_1 ознайомився та погодився, про що свідчить його власноручний підпис на розрахунку.

Крім того, актом від 03.06.2021 засвідчено факт ознайомлення ОСОБА_1 з розрахунком видатків державного бюджету, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти в розмірі 274991,23 грн. та його відмови в підписанні заяви-зобов`язання.

Також, 09.06.2021 Академією складено Претензію про стягнення сум витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти із вимогою на протязі 10 днів сплатити заборгованість в сумі 274991,23 грн.

Разом із тим, ОСОБА_1 відмовився від отримання відповідної претензії та просив направити її на його адресу, що підтверджується актом від 09.06.2021 про відмову від надання пояснень або виконання вимог.

Як слідує із наданого відповідачем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідна претензія отримана відповідачем 15.06.2021.

Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування решти витрат у розмірі 274991,23 грн., позивачі звернулися до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини з приводу проходження громадянами України військової служби, у тому числі і під час навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до положень частини 6 статті 2 Закону №2232-XII до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 3 статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Статтею 25 Закону №2232-XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів (частина перша).

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі за текстом - Порядок №964).

Порядок №964 визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (пункт 1).

Відповідно до пункту 2 Порядку №964, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (пункт 3).

В даному ж випадку, заперечуючи проти задоволення вимог даного позову відповідач посилається на очевидну суперечність приписів пункту 3 Порядку №964, де передбачено відшкодування фактичних витрат із грошового забезпечення - приписам статті 43 Конституції України і статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", де передбачено загальне правило про оплатність будь-якої роботи (служби) фізичної особи - громадянина.

З огляду на викладене, відповідач зазначає, що винагорода за службу є правовим аналогом заробітної плати і не може повертатись за жодних умов.

З приводу даних посилань відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, за приписами пункту 4 Порядку № 964 розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання п. 3 Порядку № 964 був виданий спільний Наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007, № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок розрахунку витрат), яким урегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання).

Згідно з п. 2.1 Порядку розрахунку витрат, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п. 2.3. Порядку розрахунку витрат, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Судом встановлено, що контракт з відповідачем достроково розірвано на підставі Наказу начальника Академії №114 (по стройовій частині) від 04.06.2021, ОСОБА_1 відраховано з навчання у зв`язку систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовця відповідно до п. "ж" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", що зумовлює відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України.

Суд зазначає, що надані позивачем зведений розрахунок та розрахунок фактичних видатків, пов`язаних з утриманням відповідача в університеті, відповідають Порядку № 964 та Порядку розрахунку витрат. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначено з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого військового навчального закладу.

В той же час, відповідачем не надано доказів відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

При цьому, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що він не відмовлявся добровільно повернути кошти, адже не дивлячись на отримання засобами поштового зв`язку претензії від 09.06.2021, станом на час розгляду справи заборгованість з витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 274991,23 грн. відповідачем не погашена.

Суд зазначає, що відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, на час розгляду справи зазначену вище суму коштів не відшкодував, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вимоги частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведеного та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Беручи до уваги відсутність витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судовий збір на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України стягненню із відповідача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України кошти у розмірі 274991 (двісті сімдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто одну) гривню 23 копійки на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження навчання у вищому навчальному закладі.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );
Національна академія Національної гвардії України (майдан Захисників України, 3, м. Харків, );
Міністерство внутрішніх справ України (вул. А. Богомольця, 10, м. Київ, ).
Повний текст рішення складено 26.10.2021.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна