Справа № 826/7183/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 жовтня 2021 року м. Київ № 826/7183/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2017 за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебувала справа № 826/7183/16 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування розпорядження від 19.04.2016 № 830.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.10.2020 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» залишено без задоволення. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у справі № 826/7183/16 залишено без змін.

27.06.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2017.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2020 відкрито провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2017 та призначено судове засідання.

20.01.2021 до суду від Національного банку України надійшло клопотання про заміну відповідача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на процесуального правонаступника - Національний банк України, яке було задоволено судом 25.02.2021.

25.02.2021 судом ухвалено продовжити розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши заяву про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, суд зазначає наступне.

Так, обґрунтовуючи заяву про перегляд постанови від 09.02.2017, заявник вказує таке.

Розпорядження Нацкомфінпослуг № 830 від 19.04.2016 було винесено на підставі невиконання позивачем умов Міжнародного договору добровільного комплексного страхування під час перебування за кордоном № 0410-1201-0042, укладеного 15.08.2015 з гр. ОСОБА_1 .

Заявник вказує на те, що під час укладення договору страхування та в процесі врегулювання випадку, що має ознаки страхового, інтереси застрахованої особи представляв її чоловік - ОСОБА_2 на підставі довіреності № 123 від 14.05.2015, посвідченої Головою Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області.

У провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває справа № 489/3779/17 за позовом страховика до ОСОБА_2 про визнання договору страхування недійсним в зв`язку з тим, що договір укладено під впливом обману (ненадання інформації, що мала суттєве значення для укладення договору: стан здоров`я застрахованої особи ОСОБА_1 )

З метою збору доказів в рамках вказаної цивільної справи, представником страховика адвокатом Осипчук Н.О. до Мішково-Погорілівської сільради скеровано адвокатський запит щодо надання інформації про наявність другого екземпляру довіреності № 123 від 14.05.2015, посвідченої головою Мішково-Погорілівської сільради Жовтневого району Миколаївської області, а також, щодо надання інформації про проживання гр. ОСОБА_1 .

Виконавчий комітет Мішково-Погорілівської сільради надано відповідь про те, що довіреність № 123 від 14.05.2015, посвідчена Головою Каблуковим М.М., факт її посвідчення в реєстрі нотаріальних дій за 2015 рік, а також інформація щодо проживання ОСОБА_1 в межах населеного пункту у запитуваний період - відсутні.

Також, даним листом було повідомлено про відсутність будь-яких інших документів, які підписані ОСОБА_1 , а також інформації щодо її проживання в межах с. Мішково- Погорілове за період з 01.01.2015р. по 03.03.2017р.

Оскільки подання заяви про виплату страхового відшкодування було здійснено на підставі даної довіреності, на думку заявника, в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини та, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 , діючи на підставі довіреності № 123 від 14.05.2015, яка не видавалась органом місцевого самоврядування, а отже, є підробленою, то, на думку страховика, всі дії, вчинені ОСОБА_2 після настання страхового випадку на підставі такої довіреності, є протиправними і його вимоги про виплату страхового відшкодування не підлягають задоволенню.

Заявник повідомляє про те, що ані на момент укладення договору страхування, ані на момент здійснення страхового відшкодування, ані під час розгляду справи № 826/7183/16, страховику не було і не могло бути відомо про те, що довіреність № 123 від 14.05.2015 є підробленою і ОСОБА_2 не мав повноважень на представлення інтересів ОСОБА_1 ; вказана інформація стала відома позивачу лише після отримання відповіді від Мішково-Погорілівської сільської ради.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Так, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Тобто, з вище викладених норм вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Тож, "істотність" обставини означає те, що якби суд її міг врахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку "не були і не могли бути відомі особи" потрібно розглядати, як сукупність двох необхідних умов.

Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Слід звернути увагу на те, що предметом спору в даній справі було розпорядження від 19.04.2016 № 830 «Про застосування заходу впливу до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», яким зобов`язано усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у строк включно до 13.05.2016.

Суд першої, апеляційної та касаційної інстанцій, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшли висновку, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування. Позивач не заперечує (ним не доведено зворотного), що подія, яка сталася із застрахованою особою, є страховим випадком, тому, позивачем порушено норми Закону та Ліцензійних умов. Відповідно, оскаржуване розпорядження оформлено Нацкомфінпослуг правомірно.

Натомість, заявник бажаючи переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами, вказує на те, що ОСОБА_2 , діючи на підставі довіреності № 123 від 14.05.2015р., яка не видавалась органом місцевого самоврядування, а отже, є підробленою, то, на думку страховика, всі дії, вчинені ОСОБА_2 після настання страхового випадку на підставі такої довіреності є протиправними і його вимоги про виплату страхового відшкодування не підлягають задоволенню.

Суд наголошує на тому, що вказані обставини не були підставою для прийняття рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій справі, не мають впливу на правильність розгляду даного спору.

Крім того, слід наголосити, що в якості нововиявленої обставини, позивач зазначає, що йому стало відомо про нібито факт підробки довіреності, а відтак, будь-які дії вчиненні повіреним не мають жодного юридичного значення, проте, вказаний аргумент позивача, на даний час, є припущенням та за своєю суттю не є нововиявленою обставиною, адже, відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, довіреність, про недійсність якої заявляє позивач, є чинною та в судовому порядку недійсною не визнавалась, а відтак, у суду відсутні правові підстави вважати та стверджувати про її недійсність.

Натомість, інформація яка міститься у відповіді на адвокатський запит про відсутність запису про реєстрацію такої довіреності, сама по собі не може вважатись достатньою для висновку про недійсність такого правочину, а лише може підставою для окремого судового розгляду та вирішення такого питання.

Суд вважає, що вказана позивачем обставина, як нововиявлена, не впливає та не може вплинути на висновки суду по суті даного спору та не змінюють правової кваліфікації правовідносин.

Проаналізувавши вище викладене, суд прийшов до висновку, що викладені у заяві про перегляд обставини є намаганням заявника повторно переглянути справу за допомогою даних доказів, а також, існували під час розгляду даного спору, однак, не були подані стороною.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що наведена заявником обставина не відповідає вищенаведеним ознакам та критеріям, а тому, не є нововиявленою у розумінні ст. 361 КАС України і не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Європейський суд з прав людини у п. 46 рішення у справі "Попов проти Молдови" зазначив, що відкриття проваджень внаслідок нововиявлених обставин як такі не є несумісними з Конвенцією. Однак, рішення про перегляд процедур повинні відповідати відповідним нормативним критеріям, а неправильне застосування такої процедури може суперечити Конвенції, якщо врахувати, що її результат - "втрата" судового рішення - є такою ж, як і запит для анулювання. Принципи правової визначеності та верховенства права вимагають від Суду бути пильними у цій сфері (Popov v. Moldova № 2; 19960/04).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто, поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом, жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Враховуючи вище викладене, судом не встановлено підстав для задоволення заяви про перегляд та перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 369 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2017 за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-243, 248, 256, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2017 в адміністративній справі № 826/7183/16 - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда