Справа № 520/17372/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

26 жовтня 2021 р. справа № 520/17372/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В, розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявниця, позивач), в порядку адміністративного судочинства заявила вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 01.06.2021 №93 та рішення від 10.06.2021 №963 Відділу обслуговування громадян №13 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", провести нарахування та виплату належної позивачу пенсії з 25.05.2021р., зарахувавши до пільгового стажу роботу на посаді молодшої медичної сестри (санітарки-ванниці) Комунальної установи Безмятеженський психоневрологічний інтернат в період з 27.08.2009р. по 18.01.2016р.

Аргументуючи ці вимоги зазначила, що згідно із записами у трудовій книжці має право на пенсію за віком на пільгових умовах, проте пенсійний орган вчинив протиправну відмову у призначенні пенсії.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - пенсійний орган, адміністративний орган, владний суб`єкт, ГУ, Управління), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи незгоду зазначив, що у заявниці відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 27.08.2009 по 18.01.2016, оскільки в наказах про результати атестації робочих місць посада «молодша медична сестра (санітарка-ванниця)» не значиться.

Період відпустки з 20.09.2021р. по 26.09.2021р., вихідні та святкові дні з 14.10.2021р. по 17.10.2021р. зумовили розгляд справи по суті - 26.10.2021р.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявниця народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 трудова діяльність заявниці складається з періодів:

з 28.07.1986 року зарахована до членів колгоспу ім. Карла Маркса Шевченківського району Харківської області;

з 23.01.1993р. переведена поваром в КСП Промінь;

з 09.02.1994 р. по 19.07.2000 р. переведена поваром в КСП ім. Карла Маркса (в подальшому ПСП ім. Карла Маркса);

з 19.07.2000 р. по 03.04.2002 р. - прийнята на роботу в ТОВ «Безмятежне» тех. працівником;

з 08.04.2002 р. прийнята на посаду шеф-кухара в Комунальній установі Безмятеженський психоневрологічний інтернат, з 27.08.2009 переведена на посаду молодшої медичної сестри (санітарка-ванниця), з 19.01.2016 р. переведена на посаду молодшої медичної сестри (санітарки - палатної), медичного персоналу, з 04.01.2021 р. звільнена з посади за згодою сторін.

25.05.2021р. заявниця зверненням затвердженого формуляра звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Управління від 01.06.2021р. №963 заявниці відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

03.06.2021 року заявниця зверненням затвердженого формуляра повторно звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Управління від 10.06.2021р. №963 заявниці повторно було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як з`ясовано судом, фактичним мотивом послугувало судження пенсійного органу про відсутність необхідного пільгового стажу. При цьому, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 27.08.2009 по 18.01.2016, оскільки в наказах про результати атестації робочих місць посада «молодша медична сестра (санітарка-ванниця)» не значиться.

При цьому, визнаний відповідачем показник загального страхового стажу заявниці склав 34 р. 9 м. 15 д., показник пільгового стажу за Списком №2 - 4 р. 11 м. 16 д.

Не погодившись із відповідністю закону владних волевиявлень пенсійного органу з приводу призначення пенсії, заявниця ініціювала даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що до відносин, котрі склались на підставі установлених обставин, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтею ст.46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Таким законом до 31.12.2003р. був Закон України "Про пенсійне забезпечення".

01.01.2004р. набув чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, оскільки і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України «Про пенсійне забезпечення» регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні мають норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням дії норм Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Продовжуючи розгляд справи суд зазначає, що відповідно до абз.1 п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається - працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, кваліфікуючими ознаками для призначення пенсії за підставою - робота по Списку №2 є: 1) досягнення особою віку у 55 років; 2) наявність загального страхового стажу 30 і більше років у чоловіків та 25 і більше років у жінок; 3) наявність спеціального страхового стажу трудової діяльності на умовах Списку №2 - 12,5 років і більше у чоловіків та 10 років і більше у жінок; 4) зайнятість протягом повного робочого дня.

Розглядаючи справу, суд зважає, що згідно із записами у копії трудової книжки показник загального страхового стажу заявника перевищує 30 років; подія досягнення заявником віку у 55 років настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, показник загального страхового стажу - 34 р. 9 м. 15 д. та показник пільгового стажу за Списком №2 - 4 р. 11 м. 16 д. визнаний пенсійним органом у тексті оскарженого рішення від 10.06.2021 №963; до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 27.08.2009 по 18.01.2016, оскільки в наказах про результати атестації робочих місць посада «молодша медична сестра (санітарка-ванниця)» не значиться.

Зайнятість протягом повного робочого дня на посаді «молодша медична сестра (санітарка-ванниця)» відповідачем не заперечується.

Згідно із ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній було затверджено постановою КМУ від 12.08.1993р. №637; далі за текстом - Порядок підтвердження стажу №637).

Пунктом п. 1 Порядку підтвердження стажу №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 (далі - Порядок застосування списків №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Так, у спірний період Списки №1, 2 були затверджені постановою КМУ від 16.01.2003р. №36.

Згідно з п.10 Порядку застосування списків №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637.

Пунктом 20 Порядку підтвердження стажу №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018р. у справі №233/2084/17, від 31.03.2020р. у справі №678/65/17 та від 09.07.2020р. по справі №235/7688/16-а.

Окрім того, суд відмічає, що процедура підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років конкретизована нормами Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (затверджений постановою Правління ПФУ від 10.11.2006 р. №18-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 р. за №1231/13105; далі за текстом - Порядок №18-1).

Із записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , судом з`ясовано, що заявниця у період з 27.08.2009 по 18.01.2016 (який не зараховано пенсійним органом у пільговий стаж) працювала на посаді «молодша медична сестра (санітарка-ванниця)» Комунальної установи Безмятеженського психоневрологічного інтернату.

Відповідно до Списку №2, затвердженому постановою КМУ від 16.01.2003р. №36, за позицією 24г, код КП 5132/14467 передбачено таку посаду як молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині.

Згідно з довідкою від 27.04.2021 №02/213 підтверджено, у тому числі, що у період з 27.08.2009 по 18.01.2016 заявниця виконувала роботу за професією «молодша медична сестра (санітарка-ванниця)», що передбачена Списком №2 за позицією 24г, код КП 5132/14467, затвердженому постановою КМУ від 16.01.2003р. №36.

Крім того, згідно з Протоколом № 1 від 28.12.2007 засідання атестаційної комісії по атестації робочих місць відповідно до умов праці в Безмятеженському психоневрологічному інтернаті підтверджено право на пільгову пенсію молодшому і середньому медичному персоналу згідно Списку № 2 розділу «Установи охорони здоров`я і соціального захисту» підрозділ «Т» як працівникам, які обслуговують безпосередньо хворих в психоневрологічному інтернаті, а також затверджено перелік професій, працівники яких користуються правом на пільгову пенсію.

На основі протоколу засідання атестаційної комісії, 29 грудня 2007 директором Безмятежненського психоневрологічного інтернату, затверджено перелік професій, працівники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку № 2 розділу XXIV «Охорона здоров`я та соціальна допомога», як працівникам, які безпосередньо обслуговують хворих, позиція 24г в будинках інтернатах для психічнохворих. а саме: молодша медична сестра (палатна); молодша медична сестра баншиця; молодша медична сестра роздавальниця їжі; медична сестра.

Згідно з довідкою Комунальної установи Безмятеженський психоневрологічний інтернат від 06.07.2021 № 02/289, підтверджено, що в документах про проведення атестації робочих місць за умовами праці в 2007 році (а саме Протоколі № 1 від 28.12.2007 р. засідання атестаційної комісії по атестації робочих місць відповідно до умов праці та в переліку професій, працівники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення) помилково вказано посаду молодшої медичної сестри сестри-банщиці, згідно штатного розпису на 2007 рік затвердженого начальником Головного управління праці та соціального захисту населення, правильна назва посади молодша медична сестра -ваншиця.

Запис трудової книжки заявниці про роботу за посадою «молодша медична сестра (санітарка-ванниця)» є повним, враховуючи записи в наданих позивачем документах, суд вважає, що такі явною та очевидною однозначністю підтверджують виконання найманим працівником саме тієї роботи, котра віднесена до Списку №2.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №687/975/17 від 21.02.2018р.

Окремо суд зважає, що у при прийнятті спірного рішення пенсійний орган не заперечував обставин належності роботи заявниці за професією молодша медична сестра до Списку №2 і у ході розгляду справи цієї обставини не спростував.

Таким чином, обставини були проігноровані пенсійним органом у даному конкретному випадку, що не узгоджується із вимогами закону.

Також, у тексті оскарженого рішення від 10.06.2021 №963 Управлінням не указано ані про невідповідність записів трудової книжки Порядку підтвердження стажу №637, ані про невідповідність відображених у трудовій книжці професій, зайнятість в яких дають право на пенсію на пільгових умовах.

Отже, назване оскаржуване рішення слід визнати неумотивованим у розумінні ст.8 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України.

Обов`язок доведення відповідності оскарженого рішення (діяння) закону за критеріями п.2 ч.2 КАС України у силу ч.2 ст.77 КАС України покладено саме на владного суб`єкта і згаданий обов`язок у ході розгляду справи Управлінням не виконаний.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що частиною 3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

До того ж і відповідно абзацу 3 п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1; далі за текстом - Порядок №22-1), у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Проте, у ході розгляду даної справи пенсійний орган не подав жодних доказів та на навів жодних аргументів на підтвердження правомірності дій з приводу нереалізації управлінської функції у порядку наведеної норми.

Крім того, згідно з правовою позицією п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18), де указано, що адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Підсумовуючи викладені вище міркування, суд не знаходить правових підстав для визнання юридично правильним та фактично обґрунтованим спірного рішення.

До того ж текст оскарженого рішення пенсійного органу не містить жодного належно аргументованого розрахунку визнаного Управлінням показника пільгового страхового стажу у 4р. 11м. 16дн., що не узгоджується з вимогами ст.8 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України в частині забезпечення правової визначеності як невід`ємного елементу верховенства права.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про те, що оскаржувані рішення пенсійного органу містять нездоланний та непереборний дефект створення і було прийнято при неповно з`ясованих обставинах, а тому підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, відмовивши у призначенні пенсії, що зумовлює скасування спірних рішень та згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, для повного та ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог обтяжити пенсійний орган обов`язком повторно вирішити питання за зверненням заявника з приводу призначення пенсії з урахуванням висновків суду по даній справі.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській від 01.06.2021 №93 та від 10.06.2021 №963.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місце знаходження - пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, м. Харків, Харківська область, 61000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місцезнаходження - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) від 25.05.2021р. з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду у даній справі.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місце знаходження - пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, м.Харків, Харківська область, 61000, ) частину витрат зі сплати судового збору у розмірі 726,40 грн. (сімсот двадцять шість гривень 40 копійок).

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева