Справа № 414/1700/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року справа №414/1700/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Міронової Г. М., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 12 серпня 2021 р. у справі № 414/1700/21 (головуючий І інстанції Безкровний І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Федорова Романа Рафаїловича інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №2 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, Головного управління Національної поліції в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до Федорова Романа Рафаїловича інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №2 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, Головного управління Національної поліції в Луганській області в якому просив: скасувати винесену відповідачем постанову серії БАБ № 895784 від 20.07.2021 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а також стягнути на свою користь з ГУНП в Луганській області судові витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 7854 грн.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 12 серпня 2021 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: скасував постанову серії БАБ № 895784, винесену 20.07.2021 інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 2 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Федоровим Романом Рафаїловичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень, а відповідну справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7400 гривень.

Головне управління Національної поліції в Луганській області , не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, подало апеляційну скаргу, просило скасувати рішення суду яке прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в цій частині. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що зазначена справа відноситься до категорії справ незначної складності. Також посилається на правову позицію Верховного Суду по справі 9901/264 від 04.11.2019, де зазначається, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмету спору. Апелянт посилається на необґрунтованість витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Постановою серії БАБ № 895784 від 20.07.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 2 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Федоровим Романом Рафаїловичем, на позивача було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до постанови, водій ОСОБА_1 20.07.2021 о 23:30 год., рухаючись на 156 км автошляху Р-66 у Луганській області, керував у темну пору доби транспортним засобом «Musstang MT125-8» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в якого не горіли задні габаритні ліхтарі, чим порушив вимоги п. 31.6 (б) Правил дорожнього руху України (а.с. 14).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та доказів додержання відповідачем процедури розгляду справи. Задовольняючи вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходив з того, що розмір витрат на оплату послуг адвоката з огляду на положення ч. 5 ст. 134 КАС України є співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, оскільки вони відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу, які позивач поніс в суді першої інстанції.

Частина 4 статті 139 КАС України встановлює, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

За частиною 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Стаття 134 КАС України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положення частин 1 та 2 статті 134 КАС України, кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підтвердження складу та розміру витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто законодавець визначив, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та при наявності зазначеного положення суд розглядає питання співмірності витрат.

У підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу матеріали справи містять: договір про надання правової допомоги від 21.07.2021; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 823 від 19.04.2006; ордером серії АА № 057360 від 28.07.2021; розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, а саме: за надання консультацій - 200 грн (одна година); за складання позовної заяви - 3200 грн (чотири години); за пошук судової практики - 2400 грн (три години); за представництво інтересів у суді - 1600 грн (дві години), а всього 7400 грн; квитанцію № 1 від 21.07.2021 на суму 7400 грн (а.с. 15-20).

Отже, сума витрат на правову допомогу в суді першої інстанції, згідно вищевказаним доказам, складає - 7400 грн.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, тобто відповідача. В той же час позивачем надано документи в підтвердження понесених витрат.

Відповідачем було зазначено у відзиві на позовну заяву подану до суду першої та апеляційній скарзі поданій до апеляційної інстанції про недоведеність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з посилання незначну складність справи, необгрунтоуваність та не пропорційність розміру витрат предмету спору.

Крім того, колегія суддів зазначає, що, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Розмір штрафу, який накладено постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 895784 від 20.07.2021 відносно позивача складає 454 грн,

Колегія суддів вважає за необхідне врахувати співмірність обсягу послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічні критерії розумності та реальності застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Отже, виходячи з предмета та підстав позову, наявну судову практику в аналогічних спорах, обсяг виконаних безпосередньо адвокатом робіт, колегія суддів дійшла висновку, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 800 грн. грн. Такий розмір витрат є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити. У резолютивній частині рішення внести такі зміни: - у абзаці третьому цифри та слова «7400 (семи тисяч чотирьохсот) гривень» замінити цифрами та словами «800 (вісімсот) гривень». В решті рішення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 12 серпня 2021 р. у справі № 414/1700/21 задовольнити частково.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 12 серпня 2021 р. у справі № 414/1700/21 змінити.

У абзаці третьому резолютивної частини рішення Кремінського районного суду Луганської області від 12 серпня 2021 р. у справі № 414/1700/21 зміни цифри та слова «7400 (семи тисяч чотирьохсот) гривень» цифрами та словами «800 (вісімсот) гривень».

В іншій частині рішення Кремінського районного суду Луганської області від 12 серпня 2021 р. у справі № 414/1700/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 27 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казанчеєв

Судді: І.В. Сіваченко

Г.М. Міронова