Справа № 420/7102/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7102/21

Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В. Дата і місце ухвалення: 02.08.2021р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, в якому просив суд:

- скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 16.12.2020р. №81-ОТГ в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:3768 до комунальної власності;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області затвердити громадянину України ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:3768, та передати зазначену земельну ділянку у власність в межах норми безкоштовної приватизації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з метою реалізації свого права на безоплатне отримання земельної ділянки у власність в межах норм приватизації для ведення садівництва до 0,11 га ОСОБА_1 знайшов вільну земельну ділянку на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області та звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Не отримавши відповіді на свою заяву позивач за принципом «мовчазної згоди» письмово повідомив розпорядника земель про початок розробки проекту землеустрою, розробив проект землеустрою, погодив його з суміжними землекористувачами та з земельним відомством. Ділянку внесено до Державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий номер :01:002:3768. У відповідь на подану ОСОБА_1 заяву від 09.01.2021р. про затвердження проекту землеустрою позивач отримав наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 16.12.2020р. №81-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», яким земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:3768 передано у комунальну власність. Вказаний наказ ОСОБА_1 вважає незаконним, оскільки до його прийняття позивач вже двічі звертався із заявами про затвердження проекту землеустрою (від 12.06.2020р. та від 26.08.2020р.), в задоволенні яких відповідачем незаконно відмовлено, що встановлено судовим рішенням у справі №420/11801/20. Порушення уповноваженим органом правомірного очікування особи щодо належного оформлення права власності на земельну ділянку підлягає захисту судом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 16.12.2020р. №81-ОТГ в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:3768 до комунальної власності.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 02.08.2021р. у відповідній частині з прийняттям нового судового рішення про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області затвердити громадянину України ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:3768, та передати зазначену земельну ділянку у власність в межах норми безкоштовної приватизації.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що поданий до Головного управління ОСОБА_1 проект землеустрою погоджено не у встановленому законодавством порядку, з посиланням на те, що погодження проекту землеустрою від 20.02.2020р. №2486/82-20 виконано експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Судом не враховано, що на час виникнення спірних правовідносин погодження проекту землеустрою діяло через принцип екстериторіальності, закріплений Постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2016р. №580.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що у випадку не погодження у встановленому законом порядку проекту землеустрою кадастровий реєстратор не мав би можливості внести земельну ділянку до системи ДЗК. Стверджує, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області не має права відмовляти ОСОБА_1 в затвердженні проекту землевідведення, оскільки у відповідача відсутній адміністративний розсуд в даному питанні.

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення. Зазначає, що на підставі підпункту 58 пункту 4 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ від 28.04.2021р. розпорядником спірної земельної ділянки з 27.05.2021р. є Таїровська селищна рада, а тому до повноважень Головного управління Держгеокадастру в Одеській області не належить вирішення питання щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яка розташовані на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту).

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.05.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,11 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Листом від 31.05.2019р. №С-5310/0-3372/0/37-19 Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до доручень Уряду України Головне управління здійснює заходи щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, в тому числі і земельну ділянку, яку бажає отримати заявник. У зв`язку з цим, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області відмовляє у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вважаючи неправомірною вказану відмову ОСОБА_1 10.06.2019р. уклав договір з ФОП ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,11 га на території Таїровської селищної ради (у межах населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення.

У той же час позивач оскаржив дії відповідача до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2019р. по справі №420/3784/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та зобов`язано його розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2019р. і вирішити питання про надання або відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,11 га на території Таїровської селищної ради (у межах населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, з урахуванням встановлених судом обставин.

На виконання рішення суду у справі №420/3784/19 Головне управління Держгеокадастру в Одеській області прийняло наказ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою від 03.01.2020р. №15-44/13-20-СГ, з підстав відсутності погодження Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Позивач оскаржив наказ від 03.01.2020р. №15-44/13-20-СГ до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2020р. по справі №420/2213/20 у задоволені позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020р. скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2020р. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2019р. та вирішити питання про надання або відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,11 га на території Таїровської селищної ради (у межах населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, з урахуванням встановлених судом обставин.

Наказом від 30.11.2020р. №1003-УБД Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надало дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,11 га на території Таїровської селищної ради (у межах населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області.

У той же час позивачу був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом безоплатної передачі на виконання договору від 10.06.2019р.

ОСОБА_1 отриманий висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 20.02.2020р. №2486/82-20 експерта державної експертизи ОСОБА_3 , згідно з яким відсутні зауваження до проекту землеустрою.

08.09.2020р. ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив відповідачу через центр надання адміністративних послуг заяву про затвердження проекту землеустрою.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №595-УБД від 13.10.2020р. відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки.

Позивач оскаржив наказ 13.10.2020р. №595-УБД в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.01.2021р. по справі №420/11801/20 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 13.10.2020р. №595-УБД про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки.

06.01.2021р. ОСОБА_1 знову направив відповідачу заяву про затвердження проекту землеустрою разом з усіма необхідними додатками.

Листом від 16.01.2021р. №С-17/0-36/6-21 Головне управління Держгеокадастру в Одеській області направило позивачу копію Наказу від 16.12.2020р. №81-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та копію акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність.

Земельна ділянка площею 0,1100 га з кадастровим номером :01:002:3768 включена до наказу Головного управління від 16.12.2020р. №81-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність».

Не погоджуючись із правомірністю наказу відповідача від 16.12.2020р. №81-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу від 16.12.2020р. №81-ОТГ суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, починаючи з 12.06.2020р., маючи поданий позивачем на затвердження проект землеустрою, не виконуючи судові рішення, спочатку передав бажану позивачем земельну ділянку у комунальну власність 16.12.2020р. і лише після цього 16.01.2021р. повідомив позивача про передачу земельної ділянки у комунальну власність. За висновками суду першої інстанції, у спірних правовідносинах відповідач діяв всупереч принципу «належного урядування», оскільки наказ від 16.12.2020р. №81-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» значно ускладнив позивачу отримання бажаної земельної ділянки у власність.

Поряд з цим, суд першої інстанції не знайшов правових підстав для зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області затвердити громадянину України ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва та передати зазначену земельну ділянку у власність в межах норми безкоштовної приватизації. Суд зазначив, що позивач додав висновок погодження проекту землеустрою від 20.02.2020р. №2486/82-20, виконаний експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, тоді як частиною 4 статті 186-1 ЗК України чітко визначено, що розробник подає на погодження оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до органу, визначеного в частині першій цієї статті, саме за місцем розташування земельної ділянки. А відтак, за висновками суду першої інстанції, позивачем виконані не всі умови для прийняття відповідачем рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , тобто в частині вимог позову, в задоволенні яких позивачу відмовлено оскаржуваним рішенням від 02.08.2021р.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову колегія суддів виходить з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно частин 1-3 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 Земельного кодексу України визначається порядок безоплатної приватизації земельних ділянок.

Так, згідно ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.6 ст.186 Земельного кодексу України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частинами 1, 4 та 5 ст. 186-1 Земельного кодексу України, встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Органи, зазначені в частинах 1 - 3 цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Відповідно до ч.17 ст.186 Земельного кодексу України, підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2016р. №580 затверджено Тимчасовий порядок взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Пункт 2 наведеного Тимчасового порядку встановлює, що для погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки особа, яка відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про землеустрій» є розробником проекту землеустрою, подає до територіального органу Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою у паперовому та електронному вигляді.

Згідно пунктів 7, 8 Тимчасового порядку система електронного документообігу Держгеокадастру за принципом випадковості вибирає територіальний орган Держгеокадастру, який здійснюватиме погодження проекту землеустрою, та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження проекту землеустрою передає відповідному територіальному органу Держгеокадастру матеріали, зазначені у пункті 5 цього Порядку.

Розгляд та погодження або відмова у погодженні проектів землеустрою здійснюються працівниками територіальних органів Держгеокадастру, які вибрані за принципом випадковості системою електронного документообігу Держгеокадастру.

Згідно п.15 Тимчасового порядку за результатами розгляду проекту землеустрою відповідний експерт державної експертизи у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня надходження проекту землеустрою, готує висновок згідно з додатком, скріплює його в електронній формі своїм кваліфікованим електронним підписом, після чого реєструє у системі електронного документообігу Держгеокадастру.

Територіальний орган Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки у строк, що не перевищує одного робочого дня після реєстрації у системі електронного документообігу Держгеокадастру висновку, роздруковує його та подає його розробнику разом з оригіналом проекту землеустрою у паперовому вигляді. (п.17 Тимчасового порядку)

На підставі вказаних норм у їх сукупності колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що наданий ОСОБА_1 висновок погодження проекту землеустрою від 20.02.2020р. №2486/82-20, виконаний експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, не є належним погодженням проекту землеустрою.

Більше того, при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що була проведена державна реєстрація спірної земельної за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку.

У постановах від 24 січня 2020 року у справі №316/979/18 та від 30 серпня 2018 року у справі №817/586/17 Верховний Суд зазначив, що перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів здійснюється саме на етапі погодження такого проекту. ГУ Держгеокадастру не має повноважень на здійснення перевірки документації із землеустрою на відповідність нормам чинного законодавства, оскільки такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору.

Реєстрація державним кадастровим реєстратором земельної ділянки на підставі поданого проекту землеустрою відповідно до статей 9, 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» свідчить про відповідність проекту землеустрою вимогам законодавства та документації із землеустрою.

Згідно ч.9 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Вищенаведена норма Земельного кодексу України унормовує, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, відсутня обов`язкова державна експертиза, у визначених законом випадках, та відсутні відомості щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому, перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

При вирішенні даного спору колегія суддів, також, враховує, що відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою Головне управління Держгеокадастру в Одеській області не посилалося на те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Колегія суддів критично ставиться до посилань відповідача на відсутність у Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з 27.05.2021р. повноважень розпоряджатися спірною земельною ділянкою у зв`язку з її передачею із державної у комунальну власність, відповідно до пункту 24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Так, колегія суддів зазначає, що на час звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявами про затвердження проекту землеустрою та їх розгляду Головним управлінням не був чинним Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ від 28.04.2021р. і будь-яких рішень щодо передачі спірної земельної ділянки у комунальну власність Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області не приймалось.

Єдине рішення, яке було прийнято відповідачем (наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 16.12.2020р. №81-ОТГ), скасовано в судовому порядку.

Внаслідок зміни розпорядника земельної ділянки практично нівельовано легітимні сподівання позивача на реалізацію свого законного права на відведення у власність земельної ділянки, реалізацію якого останній розпочав ще у 2019 році та не завершив до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ від 28.04.2021р. з вини Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, що підтверджено в судовому порядку.

Колегія суддів, також, враховує, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області після набрання чинності Законом №1423-ІХ здійснювало затвердження документації із землеустрою на виконання рішень суду, які набрали законної сили, що підтверджується листом Головного управління від 05.08.2021р. №ПІ-540/0-602/0/63-21.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимог позову про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області затвердити громадянину України ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:3768, та передати зазначену земельну ділянку у власність в межах норми безкоштовної приватизації.

Обраний судом спосіб захисту порушених прав позивача є ефективним та таким, що не буде припускати подальші протиправні дії чи бездіяльність відповідача та в подальшому виключить повторні звернення до суду з відповідного питання.

Варто зауважити, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають в тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Тобто, дискреційні повноваження полягають у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі.

У той же час, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність своїх дій щодо відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права

Оскільки відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру в Одеській області затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:002:3768, та передати зазначену земельну ділянку у власність в межах норми безкоштовної приватизації суд першої інстанції не правильно застосував норми матеріального права, тому оскаржуване рішення суду першої інстанції від 02.08.2021р. підлягає скасуванню з прийняттям у відповідній частині нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року підлягає залишенню без змін, як таке, що не оскаржено в апеляційному порядку.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року скасувати в частині відмови в задоволенні вимог позову про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області затвердити громадянину України ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:3768, та передати зазначену земельну ділянку у власність в межах норми безкоштовної приватизації.

В цій частині ухвалити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області затвердити громадянину України ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:3768, та передати зазначену земельну ділянку у власність в межах норми безкоштовної приватизації.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 жовтня 2021 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук