Справа № 260/3854/21
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2021 року м. Ужгород№ 260/3854/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 671947,59 грн. в т.ч. пеня в сумі 293147,33 грн. по платежам: 30 11011000 «Військовий збір» у розмірі 42262,81 грн. в т.ч. пеня в сумі 20499,10 грн.; 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 616710,77 грн. в т.ч. пеня в сумі 272648,23 грн.; 30 11011001 «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 2974,01 грн.; 50 21081500 «Адміністративні штрафи» у розмірі 10000,00 грн.; 50 14040000 «Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» у розмірі 8838,64 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач має податковий борг у розмірі 671947,59 грн. Оскільки ці кошти у встановлений строк відповідачем не сплачені, вони є податковим боргом, який позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

30 вересня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що у зв`язку з незгодою із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, 21 лютого 2019 року відповідачем було подано відповідну скаргу в Державну фіскальну службу України. 14 травня 2019 року ОСОБА_1 одержано рішення ДФС України від 10.04.2019 року про результати розгляду його скарги, яким залишено без змін вищевказані податкові повідомлення-рішення, а скаргу без задоволення. Після цього відповідачем розпочато процедуру судового оскарження вищевказаних податкових-повідомлень рішень і тільки 04.08.2020 року Восьмим апеляційним адміністративним судом було прийнято постанову по справі №260/835/19, якою відмолено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 . Проте, не дивлячись на проведені процедури адміністративного та судового оскарження вищевказаних податкових-повідомлень рішень, податковим органом за весь час оскарження проводилося нарахування пені, як слідує із доданого розрахунку, що враховуючи неузгодженість податкового зобов`язання є, на переконання відповідача, незаконним, а позовні вимоги відповідно Головного управління ДПС у Закарпатській області безпідставними. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, матеріали пенсійної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

За відповідачем рахується податковий борг у розмірі 671947,59 грн., у тому числі пеня у розмірі 293147,33 грн. по платежам:

- 30 11011000 «Військовий збір» у розмірі 42262,81 грн. в т.ч. пеня в сумі 20499,10 грн.;

- 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 616710,77 грн. в т.ч. пеня в сумі 272648,23 грн.;

- 30 11011001 «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 2974,01 грн.;

- 50 21081500 «Адміністративні штрафи» у розмірі 10000,00 грн.;

- 50 14040000 «Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» у розмірі 8838,64 грн.

Заборгованість виникла у зв`язку з наступним.

Працівниками податкового органу було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за наслідком якої складено акт перевірки від 11.12.2018 за №0705/16/02/РРО/ НОМЕР_1 та винесено податкове повідомлення - рішення від 22.12.2018 року № про зобов`язання сплатити штраф за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції у розмірі 10000,00 грн.

Судом встановлено, що зазначене податкове повідомлення - рішення не сплачено відповідачем в повному обсязі та не оскаржувалось ним ні в адміністративному, ні в судовому порядку, отже є узгоджене.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Так, ФОП ОСОБА_1 до податкового органу самостійно подано:

- податкову декларацію від 06.02.2019 року №14647606 про майновий стан і доходи з самостійно задекларованими сумами податку на доходи фізичних осіб у розмірі 10093,93 грн. та військового збору в сумі 841,16 грн. Такі суми залишаються несплаченими в повному обсязі;

- податкову декларацію від 05.02.2020 року №9334150 про майновий стан і доходи з самостійно задекларованими сумами податку на доходи фізичних осіб у розмірі 12485,45 грн. та військового збору в сумі 1040,45 грн. Такі суми залишаються несплаченими в повному обсязі;

- податкову декларацію від 06.02.2021 року №8472055 про майновий стан і доходи з самостійно задекларованими сумами податку на доходи фізичних осіб у розмірі 13108,78 грн. та військового збору в сумі 1092,40 грн. Такі суми залишаються несплаченими в повному обсязі;

- податкову декларацію від 19.04.2021 року №18342678 акцизного податку за 3 місяць 2021 року з самостійно задекларованою сумою податку у розмірі 2324,00 грн. Відповідачем задекларовану суму податку сплачено частково у розмірі 2,36 грн., залишок несплаченої суми становить 2321,64 грн.;

- податкову декларацію від 20.05.2021 року №24518931 акцизного податку за 4 місяць 2021 року з самостійно задекларованою сумою податку у розмірі 1945,00 грн., яка залишається несплаченою в повному обсязі;

- податкову декларацію від 22.06.2021 року №27025501 акцизного податку за 5 місяць 2021 року з самостійно задекларованою сумою податку у розмірі 2304,00 грн. Така сума залишається несплаченою в повному обсязі;

- податкову декларацію від 21.07.2021 року №30311827 акцизного податку за 6 місяць 2021 року з самостійно задекларованою сумою податку у розмірі 2268,00 грн., яка залишається несплаченою в повному обсязі.

Згідно п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Працівниками податкового органу проведено позапланову невиїзну перевірку з питання правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору по отриманому у 2015 році від ПАТ «Райффайзен Банк аваль» доходу (додаткове благо).

За наслідком проведеної перевірки складено акт перевірки від 24.01.2019 року №85/13-06/ та винесено податкові повідомлення-рішення від 08.02.2019 року:

- №, яким збільшено суми грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 23185,18 грн.

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 308374,38 грн.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, ФОП ОСОБА_1 було оскаржено вищевказані податкові повідомлення - рішення в адміністративному, а згодом і судовому порядку.

Однак, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 року по справі №260/835/19 апеляційну скаргу ГУ ДФС у Закарпатській області задоволено, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Отже, податкові повідомлення - рішення від 08.02.2019 року за №№ (сплачено частково розмірі 1421,47 грн.) та залишаються відповідачем несплаченими.

У відповідності до п.п. 129.1.1. ст. 129 ПКУ відповідачу проведено нарахування пені у розмірі 293147,33 грн. по платежам:

- 30 11011000 «Військовий збір» в сумі 20499,10 грн.(по податковому повідомленню - рішенню від 08.02.2019 року №);

- 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в сумі 272648,23 грн. (по податковому повідомленню - рішенню від 08.02.2019 №).

Відповідач у поданому відзиві не погоджується з нарахованою пенею.

Надаючи правову оцінку твердженням відповідача, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

У статті 14 ПК України (в редакції на момент прийняття оскаржуваної податкової вимоги) наведено визначення термінів, які вживаються у цьому Кодексі, відповідно до яких:

- 14.1.39. грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

- 14.1.152. погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом;

- 14.1.153. податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу;

- 14.1.157. податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності;

- 14.1.162. пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки;

- 14.1.175. податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Порядок нарахування пені регламентовано статтею 129 ПК України.

Так, відповідно до пункту 129.1 цієї статті нарахування пені розпочинається:

- 129.1.1. при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- 129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- 129.1.3. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Згідно з пунктом 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується:

- 129.3.1. у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

- 129.3.2. у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

- 129.3.3. у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

- 129.3.4. при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

У спірному випадку пеня нарахована позивачу у зв`язку з несвоєчасною сплатою ним суми грошового зобов`язання - штрафної санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки, застосованої контролюючим органом за результатами податкової перевірки (тобто штрафної (фінансової) санкції, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).

Таким чином, порядок та строки нарахування пені обчислюються у відповідності до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 та підпункту 129.3.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, а саме:

- з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- по день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством (пункт 129.5 статті 129 ПК України). Отже, пеня нараховується і на штрафні (фінансові) санкції, що має місце у спірному випадку.

Разом з тим, з 01.01.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 № 466-IX. Відповідно до цього Закону включено пункт 129.9 у статтю 129 ПК України такого змісту:

« 129.9. Пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках:

- 129.9.1. закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків;

- 129.9.2. вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, що діяла у відповідності до індивідуальної чи узагальнюючої податкової консультації та/або висновку про застосування норми права Верховного Суду України;

- 129.9.3. вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів, визнаних такими у встановленому законом порядку;

- 129.9.4. вчинення діяння (дії чи бездіяльності) з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, установи - учасника платіжної системи, еквайрія;

- 129.9.5. виявлення в роботі електронного кабінету технічної та/або методологічної помилки чи технічного збою і визнання такої помилки/збою технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або згідно з повідомленням на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або підтвердження її існування рішенням суду, якщо порушення були зумовлені виключно технічною та/або методологічною помилкою чи технічним збоєм у роботі електронного кабінету;

- 129.9.6. протягом строку прийняття спадщини - на грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавців;

- 129.9.7. в інших випадках, передбачених цим Кодексом».

Положення ПК України, у тому числі статті 129 ПК України, не містять прямої вказівки на те, коли у контролюючого органу виникає право нарахувати пеню платнику податків. Такі норми визначають лише момент коли розпочинається нарахування пені і закінчується. Відтак, «вислів за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків» вжитий у підпункті 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 ПК України необхідно розуміти як початок строку, визначеного ПК України для нарахування пені, який у спірному випадку визначається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Отже, позивачем нараховно пеню відповідно до вищезазначених норм ПКУ.

Однак, вказана сума пені залишається відповідачем несплаченою в повному обсязі.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2017, в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 58.1, п. 58.3 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

За правилами, визначеними п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв`язку з несплатою узгоджених сум відповідачу на підставі п.59.1. ст.59 ПК України, надіслано податкову вимогу від 20.02.2019 року №3721-52 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями, яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак даний лист був повернутий на адресу податкового органу у відповідності до довідки Ф.20.

Доказів оскарження податкової вимоги до матеріалів справи не надано.

Пунктом 41.2 ст. 41 ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення податкового боргу з відповідача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність понесених витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заборгованість у розмірі 671947,59 (шістсот сімдесят одну тисячу дев`ятсот сорок сім гривень 59 копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич