Справа № 160/6561/21
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 160/6561/21

головуючий суддя І інстанції Турова О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 року в адміністративній справі №160/6561/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання протиправними дій, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в якому просив:

- визнати протиправними дії директора Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 в частині видання наказу Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 05 березня 2021 р №210-над «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 »;

- скасувати наказ від 05 березня 2021 року №210-над «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Дніпровський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги надати ОСОБА_1 реальну безоплатну вторинну правову допомогу за його заявою від 26 лютого 2021 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідачем було протиправно відмовлено у наданні реальної безоплатної вторинної правової допомоги за його заявою від 26 лютого 2021 року.

Дніпровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги було подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість рішення суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради 19.02.2019 року, є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

26 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з заявою про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 26.02.2021 року №2021-1484296 (вхід.№01-20/01-0193) в якій просив надати йому безоплатну вторинну правову допомогу, що передбачає складання процесуальних документів, представництво інтересів в суді, представництво у правоохоронних та інших органах місцевої влади з питання стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового слідства під час розслідування кримінальної справи №0004117.

За результатами розгляду вищевказаного звернення позивача, директором Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 видано наказ від 05 березня 2021 року №210-над «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 », відповідно до якого наказано надати безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що передбачає складення процесуальних документів та представництво інтересів в суді, інших державних органах (пункт 1).

У пункті 2 наказу від 05 березня 2021 року №210-над зазначено, що виконання пункту 1 цього наказу забезпечити, з урахуванням вимог ч.3 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

На виконання зазначеного наказу від 05 березня 2021 року №210-над відповідачем адвоката призначено не було, у зв`язку із тим, що за наслідками аналізу отриманої інформації, запитаної під час розгляду звернення позивача від 26 лютого 2021 року №2021-1484296 (вхід.№01-20/01-0193) у адвокатів про стан надання безоплатної вторинної правової допомоги (триваючий або завершений) за попередніми зверненнями позивача, і отриманих інформаційних довідок було з`ясовано, що ОСОБА_1 у період з 26.02.2021 року по теперішній час отримує безоплатну вторинну правову допомогу більше, ніж за шістьома дорученнями/наказами про надання безоплатної вторинної правової допомоги, виданими місцевим центром, одночасно, що обмежує ОСОБА_1 , відповідно до ч.3 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» в отриманні безпосередньо на час звернення із заявою від 26 лютого 2021 року такої правової допомоги до моменту, коли загальний облік діючих доручень одночасно не буде менше шести, а також з урахуванням інших вимог цієї норми закону.

26 березня 2021 року позивачем повторно надіслано на електронну адресу відповідача звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 26.02.2021 року №2021-1484296.

Листом від 12.04.2021р. за вих.№01-22/01-0284 відповідач повідомив позивача про те, що за результатами розгляду його звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 26.02.2021 року №2021-1484296 прийнято рішення про надання позивачеві такої допомоги (наказ від 05 березня 2021 року №210-над), однак, станом на день прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги за зверненням від 26.02.2021р. позивачу, як суб`єкту відповідного права, визначеного ч.9 ч.1 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», здійснювалося надання безоплатної вторинної правової допомоги більше, ніж за шістьома дорученнями про надання безоплатної вторинної правової допомоги, виданими місцевим центром адвокатам. Такий стан надання позивачу безоплатної вторинної правової допомоги триває й до сьогодні, тому призначення адвоката буде здійснено після припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги, надання якої нині триває за дорученнями місцевого центру, виданими адвокатам, у такий спосіб, щоб за загальним обліком доручень/наказів про надання безоплатної вторинної правової допомоги не перевищувало надання такої правової допомоги більше шести разів протягом бюджетного року та більше, ніж за шістьома дорученнями/наказами про надання безоплатної вторинної правової допомоги, виданими місцевим центром, одночасно.

Не погодившись з вказаними доводами відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням вимог ч.3 ст.14 Закону №3460-VІ надання позивачу безоплатної вторинної правової допомоги шляхом призначення адвоката за наказом від 05.03.2021 року №210-над «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 » (видання відповідного доручення адвокату на підставі цього наказу) може мати місце виключно після припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги, надання якої нині триває за дорученнями виданими адвокатам, у такий спосіб, щоб за загальним обліком доручень/наказів про надання безоплатної вторинної правової допомоги не перевищувало надання такої правової допомоги більше шести разів протягом бюджетного року та більше ніж за шістьома дорученнями/наказами про надання безоплатної вторинної правової допомоги, виданими місцевим центром, одночасно.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зміст права на безоплатну правову допомогу, відповідно до Конституції України, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги визначено Законом України «Про безоплатну правову допомогу».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено, що безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

За приписами п.9 ч.1 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб: ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які мають особливі заслуги та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, особи, які належать до числа жертв нацистських переслідувань, - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» Міністерство юстиції України утворює регіональні (республіканський (Автономної Республіки Крим), обласні, Київський та Севастопольський міські) та місцеві (районні, міжрайонні, міські, міськрайонні, міжрайонні та районні у містах) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є територіальними відділеннями Координаційного центру з надання правової допомоги і утворюються з урахуванням потреб відповідної адміністративно-територіальної одиниці та забезпечення доступу осіб до безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 16 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є неприбутковими організаціями, користуються правами юридичної особи, мають власні бланки, печатку із своїм найменуванням. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги фінансуються з Державного бюджету України, інших не заборонених законодавством джерел. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечують надання всіх видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону. Повноваження та порядок діяльності центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги встановлюються Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що затверджується Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 1, п. 8 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема, приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги; видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги особа або законний представник особи повинні подати документи, що підтверджують належність особи або осіб, стосовно яких звертається законний представник, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до ч.ч. 3-4 статті 19 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено, що у разі якщо особа належить до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги і письмово повідомляє про це особу або її законного представника, а також суд, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в яких здійснюватиметься представництво інтересів особи.

Якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги і надсилає копію цього рішення особі, яка звернулася про надання такої допомоги, з одночасним роз`ясненням порядку оскарження рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону;

2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу;

3) вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними;

4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання;

5) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правової допомоги.

Поряд з вказаним, згідно ч. 3 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» суб`єкти права на безоплатну вторинну правову допомогу, визначені пунктами 1, 2-1, 2-2, 8, 9, 12, 13 частини першої цієї статті, мають право на отримання такої допомоги не більше шести разів протягом бюджетного року та не більше ніж за шістьома дорученнями/наказами про надання безоплатної вторинної правової допомоги, виданими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги, одночасно.

Як свідчать встановлені обставини справи, ОСОБА_1 обґрунтовує незаконність оскаржуваного наказу Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 05.03.2021 року №210-над тим, що йому на виконання цього наказу так і не було призначено адвоката і реальна правова допомога за іншими наказами йому фактично в повному обсязі не надавалась.

Однак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі обставини не можуть свідчити про протиправність спірного наказу, позаяк вони є похідними від цього наказу і не впливають на саму процедуру його прийняття та зміст прийнятого (викладеного в ньому) рішення. При цьому, позивачем окремо дії (бездіяльність) відповідача щодо не призначення ОСОБА_1 на підставі наказу Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 05.03.2021 року №210-над «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 » адвоката (не видання відповідного доручення адвокату на підставі цього наказу) в рамках цієї позовної заяви оскаржені не були.

Поряд з вказаним, зазначення у пункті 2 наказу від 05 березня 2021 року №210-над про те, що виконання пункту 1 цього наказу слід забезпечити з урахуванням вимог ч.3 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» жодним чином не створює для позивача додаткових обмежень чи перешкод в отриманні безоплатної вторинної правової допомоги, аніж ті, що визначені цією нормою закону, тим більше, що спірний наказ не містить будь-якого тлумачення, в тому числі і розширеного вказаної норми закону, що виключає сумніви щодо неоднозначності чи дискримінаційності, непропорційності її застосування, саме відносно позивача.

Відтак, з огляду на наведені обставини справи, підстави для визнання дій директора Центру в частині видання наказу та скасування наказу від 05 березня 2021 року №210-над «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 » відсутні.

Щодо вимоги про зобов`язання Дніпровський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги надати ОСОБА_1 реальну безоплатну вторинну правову допомогу за його заявою від 26 лютого 2021 року, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» суб`єкти права на безоплатну вторинну правову допомогу, визначені пунктами 1, 2-1, 2-2, 8, 9, 12, 13 частини першої цієї статті, мають право на отримання такої допомоги не більше шести разів протягом бюджетного року та не більше ніж за шістьома дорученнями/наказами про надання безоплатної вторинної правової допомоги, виданими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги, одночасно.

Відтак, відповідні особи мають право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги не більше шести разів (видання 6 наказів про прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги) протягом бюджетного року, у той же час, зазначені суб`єкти можуть отримувати безоплатну вторинну правову допомогу одночасно не більше ніж за шістьома дорученнями/наказами про надання безоплатної вторинної правової допомоги, незалежно від часу їх видання центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги (у поточному бюджетному році чи в попередніх роках).

Як свідчать встановлені обставини справи, станом на час прийняття наказу від 05.03.2021 року №210-над «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 » позивач отримував безоплатну вторинну правову допомогу на підставі наказів та доручень, виданих Дніпровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, а саме:

- наказ про надання БВПД від 03.07.2015 №2 (доручення від 03.07.2015 №0002 адвокату Бірюкову С.В. (дію доручення припинено), доручення від 02.05.2019 №941 адвокату Самко О.І. (дію доручення припинено), доручення від 26.09.2019р. №0404-0001158 адвокату ОСОБА_3 (триває));

- наказ про надання БВПД від 09.02.2017 №350 (доручення від 09.02.2017 №411 адвокату Бірюкову С.В. (дію доручення припинено), доручення від 03.07.2015 №0404-0001780 адвокату Ковальчук В.І. (дію доручення припинено), доручення від18.05.2021 №0404-0001902 адвокату Кшуташвілі В.О. (триває));

- наказ про надання БВПД від 09.02.2017 №348 (доручення від 09.02.2017 №413 адвокату Бірюкову С.В. (дію доручення припинено); доручення від 02.05.2019 №942 адвокату ОСОБА_4 (триває));

- наказ про надання БВПД від 05.04.2019 №51-над (доручення від 10.04.2019 №0404-0000903 адвокату ОСОБА_5 (триває));

- наказ про надання БВПД від 24.06.2019 №321над (доручення від 25.06.2019 №0404-0000992 адвокату ОСОБА_6 (триває));

- наказ про надання БВПД від 22.08.2019 №611-над (доручення від 28.08.2019 №0404-0001111 адвокату ОСОБА_6 (триває));

- наказ про надання БВПД від 07.04.2020 №459-над (доручення від 08.04.2020 №0404-0001432 адвокату ОСОБА_7 (триває));

- наказ про надання БВПД від 27.07.2020 №786-над (доручення від 27.07.2020 №0404-0001531 адвокату ОСОБА_7 (триває));

- наказ про надання БВПД від 09.12.2020 №1353-над (доручення від 09.12.2020 №0404-0001695 адвокату Можейко Є.Ф. (триває));

- наказ про надання БВПД від 05.02.2021 №109-над (доручення від 08.02.2021 №0404-0001770 адвокату Івановій В.М. (триває)).

Відтак, на момент винесення наказу від 05.03.2021 року №210-над «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 » позивач отримував безоплатну вторинну правову допомогу більше ніж за шістьома дорученнями, виданими Дніпровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, одночасно, що в силу приписів ч.3 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» виключає можливість призначення адвоката на виконання вищевказаного наказу від 05.03.2021 року № 210-над (видання відповідного доручення адвокату на підставі цього наказу).

Відносно доводів позивача щодо неналежного виконання адвокатами обов`язків по наданню безоплатної вторинної допомоги за іншими дорученнями і, як наслідок, неможливість застосування ч. 3 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», то колегія суддів зазначає, що протиправність дій або ж бездіяльності останніх не є предметом судового розгляду в межах даної адміністративної справи, як і не встановлено наявності відповідних обставин визначених ч. 4 ст. 78 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції відносно безпідставності заявлених позивачем позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 року в адміністративній справі №160/6561/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.Є. Чередниченко