Справа № 640/28331/21
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

13 жовтня 2021 року м. Київ № 640/28331/21

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчук А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали

за позовом Державного підприємства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» (01601, м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 22)

до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8)

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Державне підприємство «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» з адміністративним позовом до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій відповідача стосовно внесення позивача в "План-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік" від 29.06.2021, зобов`язати здійснити певні дії.

Позивачем разом з позовом подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії "Плана-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік" від 29.06.2021 в частині рядку 3857 "Плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік" від 26.06.2021 в частині документальної перевірки ДП «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», включеного до Розділу І плану-графіка "Документальні планові перевірки платників податків - юридичних осіб" та Розділу ІІплану-графіка "Документальні планові перевірки фінансових установ, постійних представництв та представництв нерезидентів" з врахуванням коригування (червень 2021 року) 29.06.2021 до ухвалення рішення в адміністративній справі та заборони вчиняти певні дії Державній податковій службі України або іншим територіальним органам Державної податкової служби, а саме проводити документальну планову виїзну перевірку ДП «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» на підставі Плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік, до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано очевидністю ознак протиправності дій відповідача, що ставить під сумнів мету проведення такої перевірки та її доцільність, а також існуванням очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам підприємства.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України можливі лише за наявності обставин, що визначені ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем до заяви про забезпечення позову не надано належних доказів, які б свідчили про наявність підстав визначених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд також звертає увагу заявника, що протиправність оскаржуваних дій, не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову про які просить позивач, оскільки вказані факти повинно бути встановлено в ході розгляду даної справи.

За таких обставин, суд зазначає, що забезпечення позову у спосіб зазначений позивачем, є втручанням у внутрішню діяльність державного органу та не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Таким чином, дослідивши заяву про забезпечення позову та долучені до неї докази, суд доходить висновку, що позивачем не доведено наявність підстав, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державного підприємства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук