Справа № 120/11035/21-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

25 жовтня 2021 р. Справа № 120/11035/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 13.09.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 06.10.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк на усунення виявлених недоліків шляхом надання суду заяви про поновлення строків звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

19.10.2021 року до суду надійшла заява позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення такого строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач вказала, що пропуск строку звернення до суду відбувся у період карантинних обмежень, у зв`язку із пандемією COVID-19, оскільки на працівників органів Національної поліції додатково покладено обов`язки забезпечення карантинного режиму та за окремих обставин перехід на посилений варіант несення служби.

Крім того, вказала, що вона займає посаду старшого інспектора відділу зв`язків з громадськістю управління патрульної поліції у Вінницькій області, водночас реалізує модель співпраці "Школа і поліція" та закріплена за 11 навчальними закладами міста Вінниця. У зв`язку із ненормованим робочим часом, що зумовлюється проведенням занять з учнями зазначених у навчальних закладах, її робочий час закінчується набагато пізніше, визначеного законодавством.

Зазначила, що відмову щодо врахування до стажу служби у Національній поліції періоду служби в Державній пенітенціарній службі України з 08.08.2013 року по 24.07.2017 року вона отримала 17.05.2021 року, а до суду звернулась 08.09.2021 року.

Визначаючись щодо наявності підстав для поновлення строку звернення до суду, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач, окрім іншого, просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування періоду служби в Державній кримінально-виконавчій службі України до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 08.08.2013 року по 24.07.2017 року.

Наказом №376 о/с від 22.09.2017 року прийнято до Управління патрульної поліції у місті Чернігові ОСОБА_1 , інспектором роти №3 батальйону, з посадовим окладом згідно зі штатом, присвоївши їй спеціальне звання "рядовий поліції".

Суд зауважує, що саме із дати винесення наказу №376 о/с про прийняття ОСОБА_1 на службу у патрульну поліцію, позивач повинна була б дізнатись про порушення своїх прав, оскільки саме із цією подією, пов`язується вирішення питання зарахування стажу проходження служби у Державній кримінально-виконавчій службі України та за відсутності спору виникло б право на встановлення надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.

Позивач, з моменту прийняття на службу у патрульну поліцію у вересні 2017 року, була обізнана про не встановлення їй надбавки за вислугу років.

Разом з тим, до суду з даним позовом позивач звернулась 08.09.2021 року, тобто майже через чотири роки після її прийняття на службу до патрульної поліції.

Таким чином, позовна заява, що надійшла до 08.09.2021 року, подана з пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачено статтею 123 КАС України.

Частиною 3 статті 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Водночас, у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі №420/4352/19, від 13.04.2020 у справі №520/11334/18, від 17.09.2020 у справі №186/1881/19, від 06.11.2020 у справі №826/14116/18.

Крім того, установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень (див. постанову Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19).

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку на подання позовної заяви можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позовної заяви.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку на подання позовної заяви з поважних причин.

У заяві про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення такого строку позивач, окрім іншого, вказує, що пропустила строк звернення до суду у зв`язку із ненормованим робочим часом, що зумовлюється проведенням занять з учнями у навчальних закладах.

Суд вважає такі доводи позивача необґрунтованими, оскільки не наведені обставини, що перешкоджали б їй скористатися правовою допомогою адвоката або іншого представника для забезпечення вчасного звернення та представництва її інтересів в суді.

Посилання позивача, що пропуск строку звернення до суду відбувся у період карантинних обмежень, у зв`язку із пандемією COVID-19, оскільки на працівників органів Національної поліції додатково покладено обов`язки забезпечення карантинного режиму та за окремих обставин перехід на посилений варіант несення служби, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11 березня 2020 року, карантин на території України установлено з 12 березня 2020 року.

Таким чином, запровадження карантинних обмежень, у зв`язку із пандемією COVID-19 не може бути об`єктивною перешкодою для своєчасного звернення до суду, як мінімум, у період з вересня 2017 року по березень 2020 року.

Крім того, суд зауважує, що отримання позивачем листа відповідача від 17.05.2021 року у відповідь на її заяву, на переконання суду, не змінює момент, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Аналогічного парового висновку дійшов Верховний Суд у постанові № 240/12017/19 від 31 березня 2021 року.

На переконання суду, наведені позивачем обставини не є об`єктивними, тобто такими, що не залежали від волі позивача, обставинами, які б доводили поважність причин пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

Інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до адміністративного суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено. Відтак, суд визнає причини пропущення строку звернення до суду з позовом неповажними.

Частина 13 статті 171 КАС України визначає, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до частини 15 статті 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Оскільки позивачем не надано доказів наявності поважних причин, які б унеможливлювали звернення до суду у визначений законом строк, суд приходить до висновку, що заява про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що вимоги ухвали суду від 06.10.2021 року про залишення позовної заяви без руху залишились не виконаними, недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунуті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви відповідача та залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 44, 171, 240 248, 256, 293 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Свентух Віталій Михайлович