Справа № 160/13289/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
05.08.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 14.11.1990 року по 04.05.1991 року у Дніпропетровському кооперативі побутового обслуговування «Чайка», з 22.05.1991 року по 26.09.1994 року у Трудовому об`єднані молоді «Тонус» та з 01.04.1997 року по 27.08.1999 року у Приватному підприємстві «Автоклуб», а всього 6 років 2 місяці 20 днів;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 26.05.2015 року, врахувавши додатково до загального страхового стажу період роботи з 14.11.1990 року по 04.05.1991 року у Дніпропетровському кооперативі побутового обслуговування «Чайка», з 22.05.1991 року по 26.09.1994 року у Трудовому об`єднані молоді «Тонус» та з 01.04.1997 року по 27.08.1999 року у Приватному підприємстві «Автоклуб», а всього 6 років 2 місяці 20 днів;
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до ст. 382 КАС України подати до суду у 30-ти денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
10.08.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 26.08.2021 року.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувшись до відповідача отримав лист, в якому зазначено, що періоди з 14.11.1990 року по 04.05.1991 року у Дніпропетровському кооперативі побутового обслуговування «Чайка», з 22.05.1991 року по 26.09.1994 року у Трудовому об`єднані молоді «Тонус» та з 01.04.1997 року по 27.08.1999 року у Приватному підприємстві «Автоклуб» не зараховані до страхового стажу через недоліки трудової книжки позивача. Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.
13.09.2021 року до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що до загального трудового стажу позивача не зараховані періоди з 14.11.1990 року по 04.0-5.1991 року, з 22.05.1991 року по 26.09.1994 року та з 01.04.1997 року по 27.08.1999 року і відповідач повідомив позивача про необхідність підтвердження вищевказаних періодів відповідними довідками ще 15.06.2015 року, коли позивач звернувся із заявою про призначення пенсії
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року відповідачу подовжений строк для виконання вимог ухвали суду про витребування матеріалів пенсійної справи та 23.09.2021 року матеріали пенсійної справи надійшли до суду.
16.09.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача, в якій він зазначив, що відповідач намагається зняти з себе відповідальність за протиправні дії, безпідставно не зараховує до загального трудового стажу періоди роботи позивача в кооперативі «Чайка», на підприємстві «Тонус» та ПП « Автоклуб». Наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з липня 2015 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком.
15.10.2020 року та 20.01.2021 року позивач звертався до відповідача із заявами про перерахунок пенсії.
- з 14.11.1990 року по 04.05.1991 року - оскільки назва підприємства на печатці при звільненні не відповідає назві підприємства на яке позивача було прийнято на роботу, також не зазначено дату та номер документу на підставі якого внесено запис про звільнення, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях від 20.06.1974 року № 162;
- з 22.05.1991 року по 26.09.1994 року - оскільки не зазначено повне найменування підприємства в запису при прийнятті на роботу, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях від 20.06.1974 року № 162;
- з 01.04.1997 року по 27.08.1999 року - оскільки запис про звільнення завірено печаткою, за якою неможливо визначити назву підприємства також наявність виправлення у даті наказу при звільненні, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Кабінету Міністрів праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.
Розглянути питання щодо можливості зарахування вищезазначених періодів роботи до страхового стажу можливо лише при наданні відповідних документів (довідок, виписок із наказів про прийом та звільнення з роботи та інше).
Отже, спір між сторонами виник з підстав неправомірності та необґрунтованості відмови відповідача у зарахуванні періоду роботи до страхового стажу.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі, передбачено ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.
Даним Порядком (пункт 3) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові розрахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду у той чи інший період роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
До страхового стажу позивача не зараховані періоди з 14.11.1990 року по 04.05.1991 року у Дніпропетровському кооперативі побутового обслуговування «Чайка», з 22.05.1991 року по 26.09.1994 року у Трудовому об`єднані молоді «Тонус» та з 01.04.1997 року по 27.08.1999 року у Приватному підприємстві «Автоклуб».
В трудовій книжці позивача серія НОМЕР_1 вбачається наявність наступних записів:
- запис № 9 - 14.11.1990 pоку прийнятий на посаду водія з перевезення вантажів, населення у кооператив «Чайка», підстава - рішення загальних зборів від 14.11.1990р.;
- запис № 10 - 04.05.1991 року звільнений за власним бажанням ст.38 КЗпП України, підстава - рішення загальних зборів;
- запис № 11 - 22.05.1991 року прийнятий на посаду механіка в «Тонус», підстава-наказ № 12 від 22.05.1991 року;
- запис № 12 - 26.09.1994 року звільнений за власним бажанням ст.38 КЗпП України, підстава - наказ № 24 від 26.09.1994 року;
- запис № 15 - 22.05.1991 року прийнятий на посаду заступник директора підприємства «Автоклуб», підстава - наказ № 6-к від 03.04.1007 року;
- запис № 16 - 26.08.1998 року у зв`язку з перереєстрацією ПП «Автоклуб» переведений заступником директора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торнадо Ліга»;
- запис № 17 - 27.08.1999 року звільнений за власним бажанням ст.38 КЗпП України, підстава - наказ № 201/1-к від 27.08.1999 року.
Листом від 08.06.2021 року № П-2209/0/217-21 Державний архів Дніпропетровської області повідомив позивача про неможливість надання довідки про стаж роботи та заробітну плату за період роботи в Дніпропетровському кооперативі побутового обслуговування «Чайка», в Трудовому об`єднанні молоді «Тонус» ( м. Дніпропетровськ), в приватному підприємстві «Автоклуб» ( ТОВ «Торнадо Ліга» через відсутність на зберіганні запитуваних документів. Місце знаходження документів архіву невідомо.
Таким чином, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що позивач дійсно працював з 14.11.1990 року по 04.05.1991 року у Дніпропетровському кооперативі побутового обслуговування «Чайка», з 22.05.1991 року по 26.09.1994 року у Трудовому об`єднані молоді «Тонус» та з 01.04.1997 року по 27.08.1999 року у Приватному підприємстві «Автоклуб», а тому відповідачем необґрунтовано відмовлено в зарахуванні цього періоду роботи до страхового стажу позивача.
Доводи відповідача щодо відмови у зарахування до загального страхового стажу вищевказаних періодів роботи з огляду на недоліки трудової книжки є необґрунтованими, оскільки позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки на підприємстві, і це не може бути підставою для позбавлення його права на соціальний захист.
З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 14.11.1990 року по 04.05.1991 року у Дніпропетровському кооперативі побутового обслуговування «Чайка», з 22.05.1991 року по 26.09.1994 року у Трудовому об`єднані молоді «Тонус» та з 01.04.1997 року по 27.08.1999 року у Приватному підприємстві «Автоклуб» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 01.10.2020 року, врахувавши додатково до загального страхового стажу період роботи з 14.11.1990 року по 04.05.1991 року у Дніпропетровському кооперативі побутового обслуговування «Чайка», з 22.05.1991 року по 26.09.1994 року у Трудовому об`єднані молоді «Тонус» та з 01.04.1997 року по 27.08.1999 року у Приватному підприємстві «Автоклуб».
При визначені періоду, з якого слід проводити перерахунок та виплачувати пенсію з урахуванням включення вищевказаних періодів, суд виходить з положень ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої перерахунок призначеної пенсії, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно.
Позивачем не доведено, що він звертався з 26.05.2015 року до відповідача із заявами про проведення перерахунку, а матеріали пенсійної справи, що подана на вимогу суду відповідачем містять лише дві заяви позивача про перерахунок пенсії датовані 15.10.2020 роком та 20.01.2021 роком.
Оскільки розрахунок страхового стажу відноситься до дискреційних повноважень Пенсійного фонду, суд позбавлений можливості визначити загальний розмір страхового стажу, який відповідач має зарахувати позивачу за вищевказані періоди.
Вирішуючи питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення шляхом зобов`язання відповідача подати з моменту набрання рішення законної сили звіт про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а саме: суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Судове рішення, яке набрало законної сили згідно ст. 370 КАС України, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Даною нормою встановлено, що законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що встановлені рішенням суду права підлягають беззаперечному відновленню на вимогу уповноважених осіб.
Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України), про що також просить позивач, є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення.
Таким чином, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень, і в цій частині вимог позивача слід відмовити.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 908 грн., що документально підтверджується квитанцією про сплату № MP_AB241087SMA_20511571 від 05.08.2021 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 14.11.1990 року по 04.05.1991 року у Дніпропетровському кооперативі побутового обслуговування «Чайка», з 22.05.1991 року по 26.09.1994 року у Трудовому об`єднані молоді «Тонус» та з 01.04.1997 року по 27.08.1999 року у Приватному підприємстві «Автоклуб».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 01.10.2020 року, врахувавши додатково до загального страхового стажу період роботи з 14.11.1990 року по 04.05.1991 року у Дніпропетровському кооперативі побутового обслуговування «Чайка», з 22.05.1991 року по 26.09.1994 року у Трудовому об`єднані молоді «Тонус» та з 01.04.1997 року по 27.08.1999 року у Приватному підприємстві «Автоклуб».
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець