Справа № 520/17271/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

26 жовтня 2021 р. № 520/17271/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення мені відсоткового розміру довічного грошового утримання з 86% до 56% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату мені довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням довідки Харківського апеляційного господарського суду № 44 від 04.03.2020р. та фактично виплачених сум починаючи з 19.02.2020 р.

- стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

В обґрунтування позову позивач зазначив про протиправність зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1 , з 86% до 56%.

Ухвалою судді від 13.09.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача 07.10.2021 надано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, Управління діяло в межах законодавства. В обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено, що суддям у відставці, яким за зверненням до 18.02.2020 перерахунок проведено з 01.01.2020, виходячи із розміру суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-ІУ, перерахунок буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020.

Позивачці з 01.01.2020 на підставі заяви від 28.01.2020 проведено перерахунок розміру довічного грошового утримання судді на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.01.2020 № 06, виданою Харківським апеляційним господарським судом.

На підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 по справі № 520/10438/2020 позивачці проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020.

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до ст. 137, 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-УІП обчислене в розмірі 56% суддівської винагороди з урахуванням стажу роботи на посаді судді - 23 роки 0 місяців 4 дні. Розмір довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 склав 125069,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як встановлено за матеріалами справи, з 03.08.1992 р. по 26.09.2001 р., ОСОБА_1 працювала суддею Господарського суду Харківської області, а з 26 вересня 2001 року по 05 серпня 2015 року - суддею Харківського апеляційного господарського суду.

Відповідно до постанови Верховної ради України від 16.07.2015 року № 636-VIII про звільнення суддів, ОСОБА_1 була звільнена з посади судді Харківського апеляційного господарського суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 року №39-к про відрахування судді, позивача було відраховано зі штату Харківського апеляційного господарського суду 05 серпня 2015 року у зв`язку з поданням заяви про відставку, відповідно до статті 120 Закону України «Про судоустрій статус суддів», статті 38 Кодексу законів про працю України.

Судом встановлено, що стаж роботи на посаді судді позивача становить 23 р. 0 м. 4 дня, що дає позивачу право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

У зв`язку зі зміною з січня 2020 року розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-УІ в редакції, чинній на час виходу у відставку, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-УІІІ зі змінами та Рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020, 28.02.2020 я звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового уримання, надавши при цьому довідку Харківського апеляційного господарського суду № 44 від 04.03.2020р.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що зумовило ОСОБА_1 звернутись з позовом до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 по справі №520/10438/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними, скасувати рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Зокрема, скасоване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.06.2020 року № 2, яке складено відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року на підставі довідки від 04.03.2020 р. №44, яка видана Харківським апеляційним господарським судом.

Рішення суду по справі № 520/10483/2020 набрало законної сили 02.11.2020 р.

Згідно ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання вказаного рішення з 19 лютого 2020 року позивачу проведено відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Харківського апеляційного господарського суду № 44 від 04.03.2020 року, з урахуванням стажу роботи на посаді судді - 23 роки 0 місяців 4 дні.

Позивач, вважаючи таке рішення відповідача неправомірним, звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

По суті спірних правовідносин судом зазначається наступне.

Згідно зі статтею 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Статтею 130 Конституції України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відсоток розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді визначений на підставі частини 3 статті 141 Закону від 07.07.2010 року №2453-VI (з урахуванням пункту 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016), виходячи з 23 років 0 місяців 4 дні стажу роботи позивача на посаді судді.

Пунктом 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 визначено наступне:

" - частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

Отже, маючи 23 роки 0 місяців 4 дні суддівського стажу, позивач згідно частини 3 статті 141 Закону від 07.07.2010 року №2453-VI мав право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням норм статей 137, 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у розмірі 56% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Харківського апеляційного господарського суду № 44 від 04.03.2020 року, з урахуванням стажу роботи на посаді судді - 23 роки 0 місяців 4 дні (а.с. 10).

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 86% від суддівської винагороди, суд зазначає наступне.

Згідно Закону від 07.07.2010 №2453-VI грошове утримання судді обраховувалось з 15 мінімальних заробітних плат з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції (з урахування пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 року №11-р/2018).

Отже, чинним Законом №1402-VIII визначені інші вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме:

- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII);

- базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції) (ч.3, 4 ст.135 Закону №1402-VIII).

Враховуючи положення ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII та суддівський стаж позивача (23 роки 7 місяців 2 дні), з 19.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 56 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому суд зазначає, що визначення відсотку розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді на підставі норм Закону №1402-VIII не призводить до порушення ст. 22 Конституції України, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач згідно норм Закону №1402-VIII, не є меншим ніж той, який був забезпечений позивачу на підставі положень Закону від 07.07.2010 року №2453-VI.

Для застосування розміру 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, про який просить позивач, немає ніякої підстави, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010. Але, з 18.02.2020 з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність.

Діючим Законом передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання.

Неможливо використовувати для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно складові, які передбаченні для різних формул обрахунку грошового утримання.

За таких обставин позовні вимоги в частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди, не підлягають задоволенню.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 жовтня 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.