Справа № 804/4729/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2018 року Справа № 804/4729/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "Павлоградський хімічний завод" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправним наказу та скасування актів,
Державне підприємство «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» (далі - ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод») звернулось з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про:
- визнання протиправним наказу №177-р від 07.05.2018р., який виданий Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраця у Дніпропетровській області, відповідач);
- скасування актів за формою Н5 та Н1 від 31.05.2018р., які складені та затверджені на підставі наказу.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що за результатами розслідування комісією ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» складено акт за формою НТ №1 від 04.05.2017 року у відповідності до законодавчих вимог Постанови Кабінету Міністрів України №270 від 22.03.2001 року. Яка прямо вказує, що розслідування та облік нещасних випадків, які сталися з працівниками під час прямування на роботу чи з роботи пішки, на громадському, власному або іншому транспортному засобі, що не належить підприємству і не використовується в інтересах підприємства, проводяться згідно з порядком розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру. Тому вважає акт НТ №1 від 04.05.2017 року обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 02.07.2018 р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 07.09.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
21.09.2018 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін відмовлено.
28.09.2018 року до суду надійшло пояснення від ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , третя особа) за змістом якого заперечує проти задоволення позовних вимог.
Відповідач надав до суду відзив, у якому просив у задоволенні позовної заяви відмовити посилаючись на те, що повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком здійснено лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
11.10.2018р. представником позивача подано відповідь на відзив, яка за своїм змістом підтверджує обґрунтування позову та зазначає, що третьою особою порушено вимоги Закону України «Про охорону праці», що фактично унеможливлює визнати нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом у відповідності з Порядком №1232.
23.10.2018р. представником відповідача подано заперечення проти відповіді на відзив, яке за своїм змістом підтверджує обґрунтування відзиву на позов.
30.10.2018 року представником позивача подано відповідь на заперечення відповідача, яка за своїм змістом підтверджує обґрунтування позову та зазначає, що третя особа не приступила до виконання своїх трудових обов`язків, не перебувала на своєму робочому місці для виконання трудових відносин, момент її прибуття на підприємство не зафіксований відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 01.05.2017 року стався нещасний випадок з тяжким наслідком на території позивача з лаборантом лабораторії фізико-хімічних іспитів ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» ОСОБА_1 .
Комісією ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» розслідувано нещасний випадок відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 22.03.2001 року №270, як випадок, що стався по дорозі на роботу.
Відповідно до висновку комісії позивача викладеного в акті №1 форми НТ від 04.05.2017 року, нещасний випадок стався під час прямування потерпілою на роботу пішки, не доходячи до входу у центральний контрольно-пропускний пункт (перед ним), тому нещасний випадок не підпадає під вимоги п.7 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232 (далі - Порядок №1232).
Не погоджуючись з такими висновками, ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на дії ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» до Державної служби України з питань праці.
Комісією, яка утворена наказом ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №241-Р від 19.06.2017 року складено акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 03.07.2017 року форма Н-5. За висновком якого, нещасний випадок не підпадає під дію «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232. Розслідування та облік нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 під час прямування на роботу, повинен проводитись згідно з порядком розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру.
Не погоджуючись з такими висновками, ОСОБА_1 звернулась зі скаргою до Державної служби України з питань праці для повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, який стався 01.05.2017 року.
Наказом №177-Р від 07.05.2018 з метою розслідування обставин та причин нещасного випадку Головним управлінням призначено провести (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком.
Так, з 07.05.2018 року по 30.05.2018 року утвореною комісією проведено повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, що стався на території, яка належить ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» перед будівлею центрального контрольно-пропускного пункту підприємства (прохідною) за адресою: Дніпропетровська обл., м.Павлоград, вул.Заводська, 44.
Роботу комісії продовжено згідно наказу №194-Р від 21.05.2018 року у зв`язку з ненаданням Комунальним закладом «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» відповіді щодо зв`язку отриманої 01.05.2017 року травми ОСОБА_1 з встановленням у подальшому інвалідності.
За результатами розслідування нещасного випадку складено акт форми Н-5 від 30.05.2018 року щодо проведення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, що стався 01.05.2017 року о 07 годині 35 хвилині на території ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» та акт форми Н-1 від 30.05.2018 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.
Висновком комісії встановлено, що повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком з ОСОБА_1 з урахуванням додаткової інформації, наданої Головним управлінням Дежгеокадастру у Дніпропетровській області, визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, тому необхідно скласти акт за формою Н-1. Запропоновано Генеральному директору ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» скасувати акт НТ №1 від 04.05.2017 року, акт за формою Н-5 від 07.05.2017 року спеціального розслідування нещасного випадку.
Позивач вважає наказ №177-Р від 07.05.2018 року «Про утворення комісії із повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком» та акти, які складені та затверджені за формою Н-5 та Н-1 за цим наказом протиправними та такими, що прийняті з перевищенням службових повноважень в порушення вимог Постанови №1232.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначає Порядок №1232.
Відповідно до п.п.3) п.15 Порядку №1232 обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом і складається акт за формою Н-1, є в тому числі: підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення.
Згідно до п.34 Порядку №1232 однією з підстав проведення повторного розслідування нещасного випадку є надходження скарги або незгоди з висновками комісії про обставини і причини настання нещасного випадку.
Підставою для повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, який стався 01.05.2017 року з ОСОБА_1 на території позивача, стала її скарга від 31.08.2017 року надіслана до Державної служби України з питань праці, щодо її незгоди з результатами розслідування нещасного випадку, який було розслідувано комісією позивача відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 №270, як випадок, що стався по дорозі на роботу.
Комісія із спеціального розслідування, утворена наказом Головного управління від 19.06.2017 року №241-р, взявши до уваги надану позивачем довідку щодо неналежності йому земельної ділянки, на якій стався нещасний випадок, зробила висновок, що нещасний випадок який стався з ОСОБА_1 не пов`язаний з виробництвом та складено акт за формою Н-5.
Разом зі скаргою ОСОБА_1 надала до розгляду копію витягу з Державного земельного кадастру щодо належності земельної ділянки, де з нею стався нещасний випадок, до території позивача.
Головне управління для повного та об`єктивного з`ясування фактів викладених у зверненні ОСОБА_1 , надіслало відповідний запит до Головного управління Дежгеокадастру у Дніпропетровській області та отримало відповідь, що місце настання нещасного випадку знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні позивача на підставі Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №045362.
Відповідно до п.54 Порядку №1232 у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку.
Пунктом 38 Порядку №1232 передбачено, що до складу спеціальної комісії входять, в тому числі, представник роботодавця або роботодавець (у виняткових випадках).
Керуючись п.54 Порядку №1232, з урахуванням листа (роз`яснення) Державної служби України з питань праці від 10.05.2018 року №3642/3/9.1-ДП-18, відповідно до наказу №177-Р від 07.05.2018 року з метою розслідування обставин та причин нещасного випадку Головне управління призначило комісію провести повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, який стався на території, яка належить позивачу перед будівлею центрального контрольно-пропускного пункту підприємства (прохідною), за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Заводська, 44.
Листом №37/201-68 від 18.04.2018 року ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» повідомлено, що кандидатуру свого представника для участі у повторному (додатковому) спеціальному розслідуванні не надано, проте зазначено, що у разі прийняття рішення провести повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку, то для цього є всі необхідні матеріали.
За результатами розслідування нещасного випадку складено акт форми Н-5 від 30.05.2018 року щодо проведення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, що стався 01.05.2017 року о 07 годині 35 хвилині на ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» та акт форми Н-1 від 30.05.2018 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.
Висновком комісії встановлено, що повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком з ОСОБА_1 з урахуванням додаткової інформації, наданої Головним управлінням Дежгеокадастру у Дніпропетровській області, визнано нещасний випадок, який стався на території підприємства таким, що пов`язаний з виробництвом, тому необхідно скласти акт за формою Н-1. Запропоновано Генеральному директору ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» скасувати акт НТ №1 від 04.05.2017 року, акт за формою Н-5 від 07.05.2017 року спеціального розслідування нещасного випадку.
Суд не бере до уваги доводи позивача щодо порушення вимог Постанови №1232 стосовно не включення представника роботодавця та представника первинної організації профспілки роботодавця до складу спеціальної комісії, оскільки Листом №37/201-68 від 18.04.2018 року ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» повідомлено про не надання кандидатури свого представника для участі у повторному (додатковому) спеціальному розслідуванні та наявність у Головного управління всіх необхідних матеріалів.
Стосовно доводів позивача, що нещасний випадок із ОСОБА_1 стався під час прямування на роботу пішки за межами виробничої території підприємства, де остання повинна працювати, суд враховує, що нещасний випадок з тяжким наслідком стався на території позивача, що також підтверджено відповіддю Головного управління Дежгеокадастру у Дніпропетровській області на запит Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Крім того, відповідно до п.п.3) п.15 Порядку №1232 обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом і складається акт за формою Н-1, є в тому числі: підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення.
За таких обставин, проаналізувавши вищенаведені норми чинного законодавства та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно здійснено повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, тому наказ №177-р від 07.05.2018р. та акти за формою Н-5 та Н-1 від 31.05.2018р., які складені та затверджені на підставі наказу прийняті у відповідності до норм діючого законодавства.
Таким чином, суд вважає, необґрунтованими вимоги позивача.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідач відповідно ч.2 ст.2 КАС України, діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; неупереджено; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована така відмова.
Відповідно до приписів ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати на користь позивача відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "Павлоградський хімічний завод" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправним наказу та скасування актів - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова