Справа № 420/18402/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Національного банку України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК», про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. від 13.09.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66784105, про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 66784105, про розмір мінімальних витрат у виконавчому провадженні № 66784105.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням ООАС від 03.12.19 № 420/3096/19, серед іншого, стягнуто з Національного банку України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» суму судового збору в розмірі 19210 грн. 20.09.21 позивачем отримано постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. від 13.09.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66784105, про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 66784105, про розмір мінімальних витрат у виконавчому провадженні № 66784105, які позивач вважає неправомірними. Так, на виконавчі документи, за якими боржником виступає Національний банк України, поширюється дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постанова КМУ від 03.08.11 № 845, якою затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державних та місцевих бюджетів або боржників. Державні виконавці не мають законних підстав проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами у справах, в яких боржниками є державні органи, а стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

Ухвалою судді від 11.10.21 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Також залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК».

Ухвалою суду від 18.10.21 замінено відповідача по справі № 420/18402/21 з Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Відкладено судове засідання на 25.10.21 о 12:00 год.

22.10.21 до суду від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що згідно з даними Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, визначений в рішення суду боржник - Національний банк України (код 00032106) - в органах Казначейства не обслуговується та не має відкритих рахунків. Національний банк України є економічно самостійним органом, який здійснює видатки за рахунок власних доходів у межах затвердженого кошторису адміністративних витрат (частина 1 статті 4 Закону України «Про Національний банк України»). Враховуючи викладене, вищевказаний виконавчий документ про стягнення коштів з Національного банку України не може бути виконаний органами Казначейства з поважних причин.

22.10.21 до суду від третьої особи - Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» надійшли пояснення щодо позову, згідно з якими пунктом 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржниками є, серед інших, Національний банк України. Отже твердження позивача про те, що виконавчий лист № 420/3096/19 має виконуватись відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» є хибними.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням ООАС від 03.12.2019 по справі № 420/3096/19, залишеним без змін постановою 5ААС від 10.06.20 та постановою Верховного Суду від 10.12.20, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Національного банку України (Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем) від 22 квітня 2019 року № 162/БТ «Про накладення штрафу на Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК»; стягнуто з Національного банку України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» суму судового збору в розмірі 19210,00 грн.

22.01.20 ООАС виданий виконавчий лист № 420/3096/19 про стягнення з Національного банку України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» суми судового збору в розмірі 19210,00 грн, який 07.09.21 стягувачем пред`явлений до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

13.09.21 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 66784105, про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 66784105, про розмір мінімальних витрат у виконавчому провадженні № 66784105, не погодившись із якими, позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 1 Закону України 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями) (далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2021 року за №489/20802, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (із змінами і доповненнями) (далі - Інструкція №512/5), відповідно до пункту 1 якої ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 Інструкції № 512/5 органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві); відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві; управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень); відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 4 Інструкції №512/5 Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими:

- боржниками є Апарат Верховної Ради України, Офіс Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Офіс Генерального прокурора, обласні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада правосуддя, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи, а також розташовані у місті Києві територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;

- сума зобов`язання становить п`ятдесят та більше мільйонів гривень чи еквівалентну суму в іноземній валюті або двадцять п`ять та більше мільйонів гривень чи еквівалентну суму в іноземній валюті, якщо місцем виконання рішення є місто Київ.

З огляду на матеріали справи, зверненню стягувача за виконавчим листом № 420/3096/19 ПАТ «МТБ БАНК» до виконавчої служби передувало його звернення до Державної казначейської служби України в порядку, про який йдеться у адміністративному позові Національного банку України, а саме Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

У відповідь ПАТ «МТБ БАНК» отримано лист Державної казначейської служби України від 20.03.20 № 5-06-06/5472, відповідно до якого за даними Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, визначений рішенням ООАС від 03.12.2019 по справі № 420/3096/19 боржник - Національний банк України (код 00032106) - в органах Казначейства не обслуговується та не має відкритих рахунків. Національний банк України є економічно самостійним органом, який здійснює видатки за рахунок власних доходів у межах затвердженого кошторису адміністративних витрат (частина 1 статті 4 Закону України «Про Національний банк України»). У разі відкриття рахунків та переходу на розрахунково-касове обслуговування в органах Казначейства, відповідно до пунктів 24-35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.11 № 845, Казначейством будуть вжиті заходи щодо здійснення безспірного списання коштів з рахунків Національного банку України як боржника.

Вищезазначена відповідь Державної казначейської служби України від 20.03.20 № 5-06-06/5472 була додана стягувачем за виконавчим листом № 420/3096/19 ПАТ «МТБ БАНК» до заяви від 25.08.21 № 00/3001-0/62-БТ про примусове виконання рішення (вх. 07.09.21 № 94135-33-21).

Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404 передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону № 1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини першої статті 18 Закону № 1404 державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону).

Виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, підприємство, установа, організація, а також безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників здійснюється Казначейством відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Відповідно до пункту 24 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 Порядку.

Пунктом 2 Порядку визначено, що боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків зі спеціальним режимом використання.

Згідно з пп. 3 п. 8 Порядку № 845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

За п. 9-3 Порядку № 845 у разі повернення виконавчого документа орган Казначейства робить відмітку на такому документі про його повернення із зазначенням підстави та дати повернення, яка засвідчується підписом відповідальної особи, скріпленим гербовою печаткою.

Згідно з даними Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, визначений в рішенні ООАС від 03.12.19 № 420/3096/19 боржник - Національний банк України (код 00032106) - в органах Казначейства не обслуговується та не має відкритих рахунків.

У зв`язку із цим виконавчий лист повернуто органом Казначейства стягувачу, а на самому виконавчому листі зроблено відмітку про його повернення із зазначенням підстави (п. 9 постанови КМУ № 845) та дати повернення, яка засвідчена підписом відповідальної особи, скріпленим гербовою печаткою.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк є економічно самостійним органом, який здійснює видатки за рахунок власних доходів у межах затвердженого кошторису адміністративних витрат, а у визначених цим Законом випадках - також за рахунок Державного бюджету України. Національний банк є юридичною особою, має відокремлене майно, що є об`єктом права державної власності і закріплено за ним на праві господарського відання.

Враховуючи викладене, виданий 22.01.20 ООАС виконавчий лист № 420/3096/19 про стягнення на користь ПАТ «МТБ БАНК» коштів з Національного банку України не може бути виконаний органами Казначейства, у зв`язку із чим був повернутий стягувачу. При цьому в силу п. 4 Інструкції № 512/5 Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржником є, зокрема, Національний банк України.

Таким чином, оскаржувані постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. від 13.09.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66784105, про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 66784105, про розмір мінімальних витрат у виконавчому провадженні № 66784105 винесені правомірно, за відсутністю встановлених пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404 підстав для повернення виконавчого документу стягувачу.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивачем в ході судового розгляду справи не доведено неправомірність спірного дозволу.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Національного банку України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601; ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; ), третя особа - Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» (просп. Миру, 28, м. Чорноморськ, Одеська область, 68003; ), про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 272 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя І.В. Завальнюк

.