Справа № 420/15222/21
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління ДПС в Одеської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

25.082021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому позивач просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суму заборгованості: пені за поруш, термінів розрах. у сфері зед, невик. зобов., та ш/с за поруш вимог валютн., законод. у сумі 118694 гри. 06 коп., на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 21081500, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/21081000.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що станом на 23.06.2021 року відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки-розрахунку про суми податкового боргу та інтегрованих карток платника (ІКП) (додаються), податкова заборгованість ФОП ОСОБА_1 по пені за поруш, термінів розрах. у сфері зед, невик. зобов, та ш/с за поруш, вимог валюти, законод. перед бюджетом загалом становить - 118694 грн. 06 коп. Заборгованість виникла в результаті проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту OD050817 від 04.08.17, OD060817 від 07.08.2017 року, в результаті якої складено акт №935/15-32-13-05- від 16.15.2019 року та винесене податкове повідомлення-рішення № від 04.06.2019 на суму 118694 грн. 06 коп. Враховуючи зазначене позивач просить стягнути заборгованість з рахунків відповідача.

30.08.2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

15.09.2021 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що порушення строків розрахунку відбулося за відсутністю провини позивача. Позивач посилається на те, що митниця РФ почала чинити опір у розмитнені вантажу, а замовник (отримувач) відмовився отримувати товар та сплачувати решту за контрактом. Крім цього, позивач вважає, що даний борг спровокований спеціальними підрозділами держави Україна.

23.09.2021 року представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якому представник заперечує щодо наведених позивачем обґрунтувань. Позивач зазначає, що відповідач не здійснив оскарження податкового повідомлення-рішення ні в адміністративному ні в судовому порядку, а вказані у відзиві обставини жодним чином не стосуються предмету розгляду за даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 17.02.2003 року, дата запису: 20.11.2006 року, номер запису: 0050872. Види економічної діяльності: 26.40 Виробництво електронної апаратури побутового призначення для приймання, записування та відтворювання звуку й зображення (основний); 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 95.21 Ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування; 31.01 Виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі; 26.51 Виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації.

16.05.2019 року працівниками ГУ ДФС в Одеській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту OD050817 від 04.08.17, OD060817 від 07.08.2017 року за результатами якої складено акт № 935/15-32-13-05- (а.с.16-17).

Відповідно до зазначеного акту перевіряючими встановлено порушення ст.1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) - не дотримання законодавчо встановленого терміну здійснення розрахунків за експортною операцією, а саме: в частині не надходження валюти на митну територію України по контракту, укладеному з нерезидентом ОСОБА_2 (РФ) по № OD050817 від 04.08.2017 року та по № OD060817 від 07.08.2017 року по 11.05.2019 року, дебіторські заборгованість складає 359245,0 руб, у тому числі по контракту № OD050817 від 04.08.2017 року - 98255,0 руб., № OD060817 від 07.08.2017 року - 260990,00 руб (а.с.17).

04.06.2019 року на підставі зазначеного акту ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.06.2019 року за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД» на суму 118694 грн. 06 коп (а.с.18).

21.10.2019 року ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкову вимогу фори «Ю» № 187732-50 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 , податкового боргу 118694,06 грн (а.с.8).

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 , розрахунку податкового боргу, довідки-розрахунку про суми податкового боргу за відповідачем обліковується борг: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконання зобов`язань та ш/с за порушення вимог валютного законодавства перед бюджетом в загальному розмірі - 118694 грн. 06 коп (а.с.5-7).

Вказана податкова вимога направлена відповідачеві засобами поштового зв`язку рекомендованим відправленням та отримана останнім 09.07.2020 року (а.с.9).

Суд зазначає, що податкова вимога № 187732-50 від 21.10.2019 року, відповідачем не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною, а тому - є узгодженою.

Доказів на спростування наявності вказаної заборгованості відповідачем до суду не надано.

Отже, відповідачем не сплачено самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання, у зв`язку з чим, Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.14.1.137 ст.14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Контролюючий орган має право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджету та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

Приписами пп. 14.1.175, п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно положень пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи

Відповідно до п. 36.1, п. 36.2, п. 36.3 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.54.1. ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Як передбачено п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Приписами п. 59.3 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПКУ, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пп. 20.1.34 п. 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи.

Таким чином, з урахуванням того, що узгоджена сума грошового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а його розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, враховуючи направлення податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу в загальній сумі 118694,06 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеської області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суму заборгованості: пені за поруш, термінів розрах. у сфері зед, невик. зобов., та ш/с за поруш вимог валютн., законод. у сумі 118694 гри. 06 коп., на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 21081500, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/21081000.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Головуючий суддя Л.М.Токмілова