Справа № 640/7222/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року місто Київ №640/7222/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання протиправними та скасування рішень від 29.11.2020 №2600-0309- 8/168732 та від 17.12.2020 №71, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, викладене в листі №2600- 0309-8/168732 від 29.11.2020 року, яке прийняте за результатами розгляду зареєстрованої 16.10.2020 року заяви, про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 16) здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), без обмеження її граничним розміром з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Київської міської прокуратури №21/401 від 02.10.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві №71 від 17.12.2020 року «Про перерахунок пенсії», яке прийняте за результатами розгляду зареєстрованої за №12351 25.11.2020 року заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за вислугу років, в частині здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугою років з 01.10.2020 року з застосуванням обмеження розміру заробітної плати та пенсії;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 16) здійснити з 01.10.2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Київської міської прокуратури №21/400 від 02.10.2020 року, без обмеження максимального розміру пенсії та заробітної плати, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 16) здійснити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) виплату різниці суми пенсії між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач вважає, що перерахунок його пенсії за вислугою років, з урахуванням виданої йому довідки на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року та Постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 року, яка містить складові грошового забезпечення відповідної категорії працівника, який проходить службу в органах прокуратури, а саме на посаді «начальник відділу», відповідачем має бути проведено з 13.12.2019 року, тому що саме 13.12.2019 року набрало чинності рішення Конституційного Суду України, яке встановило порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій за вислугу років, так як його право на перерахунок виникло у момент призначення пенсії, умова для проведення перерахунку - підвищення грошового забезпечення - настала 30.08.2017 року, коли була прийнята Постанова КМУ №657, а порядок проведення перерахунку не був визначений до 13.12.2019 року. Тобто, враховуючи вищенаведені норми діючого на даний час законодавства, перерахунок відповідачем за поданою ним 16.10.2020 року заявою про перерахунок має бути проведено з 13.12.2020 року. Враховуючи норми діючого на час його другого звернення - 25.11.2020 року та на даний час законодавства, вважає, що перерахунок його пенсії за вислугою років, з урахуванням виданої на підставі статті 81 Закону України «Про прокуратуру» та наказу Генерального прокурора №414 від 08.09.2020 року «Про день початку роботи обласних прокуратур» довідки про розмір заробітної плати станом на 11.09.2020 року за посадою «начальник відділу» №21/400 від 02.10.2020 року, яка містить складові грошового забезпечення відповідної категорії працівника, який проходить службу в органах прокуратури, а саме на посаді «начальник відділу», відповідачем має бути проведено з 01.10.2020 року, так як «Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії», а обставини настали у момент початку роботи Київської міської прокуратури - 11.09.2020 року, на підставі наказу Генерального прокурора №414 від 08.09.2020 року «Про день початку роботи обласних прокуратур». Тобто, враховуючи вищенаведені норми діючого на даний час законодавства, перерахунок відповідачем за поданою позивачем 25.11.2020 року заявою про перерахунок має бути проведено з 01.10.2020 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2021 позовну заяву залишено без руху. Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2021 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/7222/21 та визначено, що справа буде розглядатись без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Через канцелярію суду, 22.04.2021 від представника відповідача, надійшов відзив на позовну заяву у якому він з заявленими вимогами не погоджується повністю з наступних підстав: по-перше, відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру» згідно з указаним Рішенням № 6- р/2020 оплата праці прокурорів обласних прокуратур і видача довідок про заробітну плату (грошове забезпечення) для перерахунку пенсій здійснюється з 11.09.2020, тому провести перерахунок відповідно до довідки № 21/401 від 02.10.2020, виданої станом на 06.09.2017, відсутні підстави. По-друге, статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що пенсійне забезпечення працівників прокуратури здійснюється у розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, встановлено на рівні 1712,00 грн. - з 01.07,2020, 1769,00 грн. - з 01.12.2020. По-третє, оскільки виплата пенсій, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, розпорядником якого є Кабінет Міністрів України органи Пенсійного фонду здійснюють таку виплату після виділення коштів з Державного бюджету України. По-четверте, призначення та виплата пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

Через канцелярію суду, 30.04.2021 від представника відповідача, надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву у яких він зауважує, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 вересня складає 5000 грн., отже максимальна величина становить 75000 грн. (5000 х 15). Відтак, вимоги Позивача про зобов`язання Управління здійснити з 01.10.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Київської міської прокуратури №21/400 від 02.10.2020, без обмеження максимального розміру пенсії та заробітної плати, з урахуванням раніше проведених виплат є безпідставними та не відповідають нормам чинного законодавства.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві. З 04.06.2002 року позивачу призначено пенсію за вислугою років довічно, відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ у діючій на час призначення пенсії редакції вказаного Закону у розмірі 90% від суми заробітної плати без обмеження її розміру.

16.10.2020 року позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України у місті Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розміру 90% від суми місячного заробітку, без обмеження його граничним розміром, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи, до якої додав, зокрема, оригінал виданої Київською міською прокуратурою довідки про розмір заробітної плати №21/401 від 02.10.2020 року.

Головним Управлінням Пенсійного фонду України у місті Києві надано відповідь з №2600-0309-8/168732 від 29.11.2020 року, яка містить рішення про відмову у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років. У прийнятому відповідачем рішенні зазначено, що видана Київською міською прокуратурою довідка про розмір заробітної плати №21/401 від 02.10.2020 року станом на 06.09.2017 року не може слугувати підставою для перерахунку пенсії, що призначена згідно із Законом України «Про прокуратуру».

25.11.2020 року позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України у місті Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розміру 90% від суми місячного заробітку, без обмеження його граничним розміром, яка була зареєстрована за №12351, до якої додав видану Київською міською прокуратурою довідку про розмір заробітної плати №21/400 від 02.10.2020 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у місті Києві прийнято рішення №71 від 17.12.2020 року про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років з застосуванням обмеження максимального розміру пенсії та заробітної плати, а саме - при перерахунку відповідач встановив обмеження розміру пенсії з 01.10.2020 року до 17120 грн. та заробітної плати - з 75394,66 грн. (розмір, визначений в довідці №21/400 від 02.10.2020 року) до 75000 грн. (розмір, визначений самостійно відповідачем).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Частиною третьою статті 46 Конституції України проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ), частина перша якої передбачала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом всього періоду на даній роботі.

Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначалось, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно частини сімнадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачу пенсії (2002 рік) порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів визначались статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ від 08.07.2011 до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено норму, згідно якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказаним Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Втім, положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ від 08.07.2011 змін не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, відповідно до частин тринадцятої та вісімнадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону №3668-VІ від 08.07.2011), обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Верховною Радо України прийнято 14.10.2014 новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі по тексту - Закон №1697-VІІ), який набрав чинності з 15.07.2015.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ, попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Крім того, Законом України від 02.03.2015 №213-VІІ (далі по тексту - Закон №213-VІІ) знову внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, а саме в частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, згідно якої визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №213-VІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Таким чином, з моменту призначення позивачу пенсії згідно Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону №2663 від 12.07.2001) до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ неодноразово вносились зміни.

Водночас, нова редакція статті 50-1 Закону №1789-ХІІ суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності Законами №213-VІІ та №76-VІІІ. Законом №1697-VІІ взагалі визнано таким, що втратив чинність Закон України №1789-ХІІ, в тому числі частини статті 50-1, окрім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої цієї статті.

Статтями 22 та 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За приписами статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду з 2004 року та пенсія йому була призначена редакції Закону №1789-ХІІ у розмірі 90% від суми заробітної плати.

Крім того, постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 21.06.2016 року у справі №760/6815/16-а за його позовом до Правобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві, яке набрало законної сили Правобережне об`єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Києві зобов`язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, починаючи з 01.12.2015 року у розмірі 90% місячної (чинної) заробітної плати, відповідно до довідки прокуратури міста Києва від 09.03.2016 №18/139 без обмеження граничного розміру пенсії.

Як зазначалось судом, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів визначались статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, якою передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, Законом №213-VІІ внесено зміни до частини п`ятнадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ згідно якої максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Втім, вказана норма набрала чинності після призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Частиною другою розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Отже, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, безпідставним є застосування до спірних відносин норм Закону №1697-VІІ, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким призначена пенсія та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності. Відтак, вказані вище зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Водночас, пенсія позивачу призначена відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ в редакції, чинній на час призначення пенсій, тобто до набрання чинності Законом №1697-VІІ.

Враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсія була призначена йому довічно, до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІІ.

Крім того, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до статті 22 Конституції України не допускається.

Конституційний Суд України у рішенні від 22.05.2018 № 5-р/2018 зазначив, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Зміст права громадян на соціальний захист, гарантований статтею 46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. У разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб.

Новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлено Законами №213-VІІ, №76-VІІІ та №1697-VІІ, не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію до набрання зазначеними законами чинності, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), оскільки редакції вказаних законів звужують права позивача в частині розміру пенсії.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Пенсія як гарантована щомісячна грошова виплата та вид соціального забезпечення є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Стаття 1 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, у редакції протоколів №11 та №14 (04.11.1950), визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заяви №68385/10 та №71378/10) від 26.06.2014 Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності.

Аналогічну правову позицію сформульовано Європейським судом з прав людини і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства» (Stretch v. TheUnitedKingdom № 44277/98).

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

Таким чином, проведення перерахунку пенсії позивачу не на підставі та у порядку, визначеному у законі, чинному на момент призначення йому пенсії, є втручанням у його майнові права у розумінні статті 1 Першого протоколу.

Постановою Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі № 826/8546/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 року, якими визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури

Верховний Суд звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом покладено саме на Уряд.

Неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акту, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує статтю 22 Конституції України.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Також, у вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Частина двадцята статті 86 Закону в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Відповідно до положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якою особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

При цьому призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст. 22 ч. 3 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, суд вважає, що новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами від 02.03.2015 № 213-VII, від 28.12.2014 № 76-VIII та від 14.10.2014 №1697-VII, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності. Передбачені вищенаведеними нормами законів №1697-VII та №3668-VI обмеження пенсій максимальним розміром застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016, у той час, як позивачу пенсія призначена у 2004 році. Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 12.03.2019 у справі №522/3049/17, від 15.04.2019 у справі №127/4270/17, від 15.05.2019 у справі № 554/4191/17 та від 30.10.2019 у справі №826/17744/17. При визначенні розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального її розміру.

Також, суд зазначає, що ч.1 ст.50-1 Закону № 1789-XІІ та ч. 2 ст. 86 Закону № 1697-VII регулюють порядок призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначеної. За своїм змістом процедури призначення та перерахунку пенсії є різними. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені зміни до ч.1 ст.50-1 Закону № 1789-XІІ та ч. 2 ст. 86 Закону № 1697-VII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Застосування порядку, встановленого для призначення пенсії при проведенні її перерахунку є безпідставним та протиправним.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що при проведенні перерахунку пенсії позивача змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення. Відсоткове ж значення розміру основної пенсії, яке визначено при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним та має визначатися відповідачем виходячи із розміру 90 % від суми заробітної плати.

Судом встановлено, що Київською міською прокуратурою надано позивачу довідку №21/401 від 02.10.2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) і Головним Управлінням Пенсійного фонду України у місті Києві рішенням №2600-0309-8/168732 від 29.11.2020 року відмовлено у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу за вислугою років. У прийнятому відповідачем рішенні зазначено, що видана Київською міською прокуратурою довідка про розмір заробітної плати №21/401 від 02.10.2020 року станом на 06.09.2017 року не може слугувати підставою для перерахунку пенсії, що призначена згідно із Законом України «Про прокуратуру». Також, Київською міською прокуратурою надано позивачу довідку №21/400 від 02.10.2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) і Головним управлінням Пенсійного фонду України у місті Києві прийнято рішення №71 від 17.12.2020 року про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років з застосуванням обмеження максимального розміру пенсії та заробітної плати.

Згідно пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ, попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ (далі - Закон №213-VІІІ) внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, а саме: в частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ - максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №213-VІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Як встановлено пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (до 01.10.2011).

Отже, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що безпідставним є застосування до правовідносин норм Закону №1697-VІІ в цій частині, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Втім, позивачу пенсію призначено відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, тобто, до набрання чинності Законом №1697-VІІ.

Оскільки, позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсію призначено до 01.01.2016, до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІІ.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а.

Відтак, перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки Київської міської прокуратури №21/401 від 02.10.2021 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) та довідки Київської міської прокуратури №21/400 від 02.10.2021 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій та її виплата має здійснюватись без обмеження граничного розміру пенсії.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, викладене в листі №2600-0309-8/168732 від 29.11.2020 року, яке прийняте за результатами розгляду зареєстрованої 16.10.2020 року заяви, про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років з 13.12.2019 року, оскільки реалізація його права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019.

Також, суд вважає обгрунтованими доводи позивача щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві №71 від 17.12.2020 року про перерахунок пенсії, яке прийняте за результатами розгляду зареєстрованої за №12351 25.11.2020 року заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за вислугу років, в частині здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугою років з 01.10.2020 року з застосуванням обмеження розміру заробітної плати та пенсії.

Позивачем також заявлено вимогу зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 16) здійснити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) виплату різниці суми пенсії між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою.

На думку суду, вимога про виплату перерахованої пенсії разово та однією сумою є способом виконання рішення суду в частині виплати перерахованої суми, тому контроль за виконання рішення суду в цій частині може бути здійснений судом або державною виконавчою службою після набрання рішенням суду законної сили.

Спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі набрання чинності рішенням суду перерахування донарахованих сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.

Відповідно до частини першої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України в разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

У даному випадку, суд не вбачає підстав для встановлення такого способу виконання рішення.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено 908,00 грн. судового збору за квитанцією, яка знаходиться в матеріалах справи.

Беручи до уваги приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати у сумі 800,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, викладене в листі №2600- 0309-8/168732 від 29.11.2020 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, яке прийняте за результатами розгляду заяви від 16.10.2020 року.

3. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 16) здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), без обмеження її граничним розміром з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Київської міської прокуратури №21/401 від 02.10.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

4. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві №71 від 17.12.2020 року «Про перерахунок пенсії», яке прийняте за результатами розгляду зареєстрованої за №12351 25.11.2020 року заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за вислугу років, в частині здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугою років з 01.10.2020 року з застосуванням обмеження розміру заробітної плати та пенсії.

5. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 16) здійснити з 01.10.2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Київської міської прокуратури №21/400 від 02.10.2020 року, без обмеження максимального розміру пенсії та заробітної плати, з урахуванням раніше проведених виплат.

6. В ншій частині вимог відмовити.

7. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті (вул. Бульварно-Кудрявська, 16 м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.