Справа № 826/18788/14
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Федотова І.В.,

Коротких А.Ю.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної служби України з питань захисту персональних даних про визнання протиправними та скасування розпорядження, наказу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №979-р про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з питань захисту персональних даних з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» згідно пункту 7-2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП);

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань захисту персональних даних від 27.10.2014 №73-К про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з питань захисту персональних даних з 05 листопада 2014 року відповідно до пункту 7-2 частини першої статті 36 КЗпП;

- змінити формулювання підстав звільнення ОСОБА_1 , і вважати звільненою з 18 листопада 2014 року на підставі частини першої статті 38 КЗпП за власним бажанням у зв`язку з вступом до навчального закладу.

- зобов`язати Кабінет Міністрів України внести відповідний запис в трудову книжку ОСОБА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань захисту персональних даних від 27.10.2014 №73-К про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з питань захисту персональних даних з 05 листопада 2014 року відповідно до пункту 7-2 частини першої статті 36 КЗпП;

- визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №979 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з питань захисту персональних даних" в частині звільнення з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади" (пункт 7-2 частини першої статті 36 КЗпП);

- зобов`язано Кабінет Міністрів України прийняти рішення, яким змінити формулювання підстав звільнення ОСОБА_1 виклавши його в наступній редакції: «Звільнити ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з питань захисту персональних даних з 18.11.2014 на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням у зв`язку з вступом до навчального закладу». У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, Кабінет Міністрів України подав апеляційну скаргу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року - без змін.

У подальшому, 20.09.2021 позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, у якому просив здійснити розподіл судових витрат на правову допомогу, понесених у суді першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на відповідні докази, які долучені до заяви.

Розглянувши подану заяву, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (частина шоста статті 139 КАС).

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що здійснення нового розподілу судових витрат на стадії апеляційного провадження можливе у випадку зміни чи скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції.

Проте, у справі, що розглядається, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року залишено без змін, а тому підстави для здійснення нового розподілу судових витрат були відсутні у суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Необхідно зазначити, ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, ні підчас апеляційного провадження та до закінчення судових дебатів у справі, позивачем не подавалися докази понесення витрат на правничу допомогу, а також і не робилося заяви про те, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У свою чергу, заяву про ухвалення додаткового судового рішення із доказами понесення витрат було подано лише 20.09.2021, тобто більш як через місяць після ухвалення рішення.

Клопотання про поновлення строку подання відповідної заяви матеріли справи не містять.

З огляду на зазначене, оскільки позивачем не було подано заяву про те, що нею будуть понесені витрати на професійну правничу допомогу, а також до ухвалення рішення не було надано доказів понесення таких витрат, то у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для вирішення питання їх розподілу.

Керуючись статтями 34, 243, 139, 143, 252 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя І.В. Федотов

Суддя А.Ю. Коротких

Повний текст ухвали складений 25.10.2021.