Справа № 260/2331/20
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 жовтня 2021 року м. Ужгород № 260/2331/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Державної казначейської служби України, Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Закарпатській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про стягнення коштів, -
25 червня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Державної казначейської служби України у якому просила суд: "1. Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 115130,00 грн. (сто п`ятнадцять тисяч сто тридцять гривень 00 копійок) та пеню в розмірі 428157,05 грн. (чотириста двадцять вісім тисяч сто п`ятдесят сім гривень 05 копійок). Стягнути на користь позивача судові витрати".
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з Державною бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість, а саме пеню в розмірі 377225,53 грн. (триста сімдесят сім тисяч двісті двадцять п`ять гривень 53 копійки).

13 жовтня 2021 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ухвалення судом додаткового рішення у даній справі, яким вирішити питання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат. Заяву мотивовано тим, що позивачем у позовній заяві ставилась вимога щодо стягнення судових витрат, однак таку не вирішено судом.

У відповідності до вимог статті 252 частини 1 пункту 3 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення судом, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно статті 252 частини 3 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином із врахуванням законодавчо наданого права суду ухвалити додаткове рішення судом та у відповідності до статті 252 частини 3 КАС України, суд вважає за можливе розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні без повідомлення учасників справи, оскільки такої необхідності не встановлено.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За наслідками дослідження матеріалів адміністративної справи, судом встановлено, що ухвалюючи рішення від 05 жовтня 2021 року судом не було вирішено питання про судові витрати, у даній справі.

Відповідно до статті 132 частин 1 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті 4 частини 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Водночас, статтею 4 частиною 2 пунктом 3 Закону України № 3674-VI закріплено, що за подання до адміністративного суду позовної позови майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2102 грн. 00 коп.

Відповідно до квитанції за № від 25 червня 2020 року, позивачем при зверненні до суду 25 червня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду було сплачено судовий збір за подання позову майнового характеру (ціна позову 543287,05) в сумі 5433,35 грн (Т. 1 а.с. 6а).

16 липня 2020 року позивачем подано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог (Т. 1 а.с.а.с. 107, 108), відповідно до якої позивач просить суд: "1) Прийняти дану заяву про зменшення розміру позовних вимог по справі №260/2331/20 в частині Стягнення з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 115 130,00 грн. (сто п`ятнадцять тисяч сто тридцять гривень 00 копійок) та пені в розмірі 50 931,52 грн. (п`ятдесят тисяч дев`ятсот тридцять однієї гривні 52 копійок); 2) Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість а саме, пеню в розмірі 377225,53 грн (триста сімдесят сім тисяч двісті двадцять п`ять гривень 53 копійок); 3) Стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів".

Відповідно до статті 139 частини 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, при ухваленні рішення від 05 жовтня 2021 року, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат щодо сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3772,26 грн за подання позову майнового характеру (ціна позову 377225,53 грн).

Оскільки рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року задоволено позов, то у відповідності до вимог статті 139 КАС України, понесені заявником за подання позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Таким чином, суд вважає, що понесені заявником у даній справі судові витрати у вигляді сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень у розмірі 3772,26 грн.

Суд звертає увагу, що згідно зі статтею 7 частиною 1 пунктом 1 Закону України № 3674-VI Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

Статтею 7 частиною 2 Закону України № 3674-VI передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Отже, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Судом встановлено, що відповідно до квитанції за № від 25 червня 2020 року, позивачем при зверненні 25 червня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду було сплачено судовий збір за подання позову майнового характеру (ціна позову 543287,05) в сумі 5433,35 грн (Т. 1 а.с. 6а).

Однак, як вказувалося вище, в процесі розгляду даної спати позивачем було зменшено розмір позовних вимог за наслідком чого ціна позову в даній справи становила 377225,53 грн (Т. 1 а.с.а.с. 107, 108), а відтак розмір судового збору повинен був становити 3772,26 грн.

З огляду на зазначене суд звертає увагу представника позивача, що для повернення зайво сплаченої суми судового збору, необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням. Поряд з цим, винесення додаткового судового рішення, у разі сплати стороною судового збору у більшому розмірі, не передбачено.

Керуючись статтями 132, 139, 242-246, 252 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, будинок 8, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3772,26 (три тисячі сімсот сімдесят дві гривні 26 копійок) грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Є. Гаврилко