Справа № 296/1905/21
Суддя: Рожкова О. С.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/1905/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 рокум.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: судді Рожкової О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту національної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із зазначеним адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень від 13.04.2021 просив скасувати постанову серії ДП018 №733694 від 21.02.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП України та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

1.2. В обґрунтування позову зазначив, що постанова є незаконною, оскільки з її змісту слідує, що порушення швидкісного режиму, визначеного п.12.4 ПДР України більш ніж на 50 км/год відбулося в зоні дії дорожнього знаку «5.45», при цьому єдиним доказом, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху є здійснення вимірювання швидкості руху приладом LTI 20/20. Разом з тим, фотознімки та відеофіксація приладом LTI 20/20 не містять інформації щодо місця знаходження дорожнього знаку «5.45» «населений/ пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги.

1.2.1. Крім того, в оскаржуваній постанові також відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення, а за відсутності такого покликання зібрані докази не підтверджують обставини стосовно руху транспортного засобу бід керуванням ОСОБА_1 в зоні дії дорожнього знаку населений пункт з перевищенням швидкості на 50 км.

1.2.2. Також зазначив, що оскаржувана постанова не містить інформації щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля. У той же час проведення моменту фіксації швидкості автомобіля Trucam LTI20/20 здійснено поліцейським, який не зазначений у постанові з руки (рук), що призводить до вібрації приладу та призводить до похибки більшої, ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля.

1.2.3. Крім того, відповідно до частини 2 статті 40 «Про національну поліцію» №580-VII контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком «5.70» та інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації про доказ на підтвердження розміщення на вказаному відрізку дороги зазначеного дорожнього знаку.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 09.03.2021 ухвалою Корольовського районного суду м Житомира позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків (а.с.19-21).

2.2. 13.04.2021 позивач усунув недоліки шляхом подання уточненої позовної заяви (а.с.19-25).

2.3. 14.04.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання (а.с.27-28).

2.4. 31.05.2021 відповідачем на електронну адресу суду направлено відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на доведеність факту перевищення позивачем швидкості, що підтверджується фотознімком та відеозаписом, здійсненим сертифікованим приладом лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 № TC000762, на фото та відеозаписі зафіксовано, що автомобіль позивача проїжджав в с.Користь зі швидкістю 84 км/год та перевищення швидкості становить 24 км/год, а також те, що постанову винесено з дотриманням вимог 283 КУпАП.

Щодо аргументів позивача про відсутність дорожнього знаку «5.70», то такий знак інформує про можливість здійснення контролю за порушення Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів саме щодо змонтованої техніки, а тому такі аргументи є необ`єктивними та безпідставними.

Крім того, вказав, що лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20, який отримав сертифікат затвердження типу вимірювальної техніки від 29.08.2012 та зареєстрований у відповідному державному реєстрі, здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія, на підтвердження чого до відзиву долучено диск з відеозаписом та фото "_wB000_0221_124813» з приладу TruCam, письмові докази, що підтверджують обставини, викладені у відзиві, у зв`язку з чим просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі (а.с.31-35).

2.5. 07.06.2021 до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов зазначений відзив направлений відповідачем засобами поштового зв`язку (а.с.44-52).

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. Постановою серії ДП018 №733694 від 21.02.2021, винесеною інспектором взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодшого лейтенанта поліції Іницькою О.Я., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 21.02.2021 року о 12 год. 48 хв. на автомобільній дорозі М06 Київ -ЧОП 325 км. останній, керуючи транспортним засобом MAZDA 3 номерний знак НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше як на 50 км./год., а саме в населеному пункті «Користь» позначеному дорожніми знаками «5.45», «5.46», рухався зі швидкістю 102 км./год., швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20 серійний номер TC000762, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Згідно частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.2. Згідно частини 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.3. Згідно пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

4.4. Частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення Офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 в Рішенні Конституційного Суду № 5-рп/2015 від 26.05.2015.

4.5. Відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.3 ст. 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

4.6. Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

4.7. Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

4.8. Згідно частини четвертої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: […] технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався)[…].

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, 21.02.2021 року о 12 год. 48 хв. на автомобільній дорозі М06 Київ -ЧОП 325 км. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MAZDA 3 номерний знак НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше як на 50 км./год., а саме в населеному пункті «Користь» позначеному дорожніми знаками «5.45», «5.46», рухався зі швидкістю 102 км./год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №TC000762, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

5.2. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.3. Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

5.4. Такими доказами в розумінні статті 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

5.5. Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

5.6. Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

5.7. Згідно зі статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

5.7. Як свідчать матеріали справи, у постанові серії ДП018 №733694 від 21.02.2021 зазначено, що швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом LTI 20/20 №TC000762, на підтвердження чого відповідачем до відзиву додано оптичний диск з місця події, на якому міститься, відеофайл "_wB000_0221_124813(1)".

5.8. За змістом відзиву на позовну заяву, на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки.

5.9. Суд враховує, що лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UА-МІ/1-2903-2012.

5.10. Відповідно до експертного висновку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 11.06.2020 № 04/03/02-1452, складеного на лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM, в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015. Об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Термін дії експертного висновку до 10.06.2023.

5.11. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/20476, виданого ДП "Укрметртестстандарт", лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000762 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Свідоцтво чинне до 24.11.2021 (а.с.36).

5.12. Окрім цього, суд враховує доводи відповідача, що чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Усі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

5.13. При цьому, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг з максимальною допустимою похибкою при вимірювання швидкості в ручному та автоматичному режимі в ±2км/'год., сертифікату від 29.08.2012 №UA-MI. 1- 2903-2012, експертного висновку лазерного вимірювача від 27.09.2018 №04/02/03-3008.

За цим, зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

5.14. Суд вважає, що наведені вище обставини підтверджують правомірність використання відповідачем лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20.

5.15. При цьому, як раніше зазначалося відповідачем до матеріалів справи додано оптичний диск з місця події, на якому, міститься відеофайл "_wB000_0221_124813(1)" (а.с. 67).

5.16. Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

5.17. Згідно з частиною 2 статті 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

5.18. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

5.19. Суд зазначає, що надані відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

5.20. Як встановлено судом, шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписі з приладу TruCam №TC000762 відсутній цифровий підпис, як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

5.21. Таким чином, наданий суду відеозапис та фотознімок з приладу ТruCAM не є допустимими доказами в розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

5.22. Суд також зауважує, що до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення, який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу. При цьому, інших належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

5.23. Суд звертає увагу на те, що сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення не є свідченням наявності складу, події правопорушення та вини позивача у його вчиненні.

5.24. Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

5.25. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5.26. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

5.27. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п. 52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013).

5.28. Отже, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні. Враховуючи викладене, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню.

5.29. Водночас, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо незаконності оскаржуваної постанови з підстав не зазначення в ній інформації про докази на підтвердження розміщення дорожнього знаку «5.70» на відрізку дороги, так як, хоча контроль швидкості руху транспортних засобів і здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком «5.70», однак такий знак інформує про можливість здійснення контролю за порушення Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів саме щодо змонтованої техніки, а тому доводи позивача є безпідставними.

5.30. Щодо вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статтею 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (таку позицію сформовано у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі №588/589/16-а (провадження №К/9901/34755/18)).

5.31. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача за ч. 3 ст. 122 КУпАП задоволенню не підлягають.

5.32. Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. За правилами ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із частковим задоволенням позову за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 227 гривень (454 грн. /2 ).

Керуючись статтями 19, 72-77, 241-246, 257, 262, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд м. Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Скасувати постанову серії ДП018 №733694 від 21.02.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3. У задоволенні позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно на ОСОБА_1 за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відмовити.

4. Стягнути з Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду за наслідками розгляду судом першої інстанції справи набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

Управління патрульної поліції

в Рівненській області Департаменту

національної поліції

місцезнаходження за адресою:

33000, м. Рівне,

вул. Степана Бандери,14а.

Cуддя О. С. Рожкова