Справа № 600/2034/21-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2034/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Фрукт» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Фрукт» (далі позивач або ТОВ «Агро-Фрукт») звернулось до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №199902 СЕ від 17.02.2021 року.

1.2. Ухвалою суду від 07.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог, згідно позову та відповіді на відзив, представник позивача зазначає, що при здійсненні господарської діяльності товариство уклало договір про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом з ТОВ «Буковинський сад». Відповідно до умов договору Товариство надавало послуги по перевезенню вантажу та на виконання умов договору складало товарно-транспортні накладні №201-К від 21.12.2020 року на перевезення вантажу (груша, яблуко в кількості 8765 кг.) та № 202-К від 21.12.2020 року на перевезення вантажу (яблуко, груша в кількості 11 223 кг), що в загальному навантаження становить 19 988 кг.

2.2. Виконуючи умови договору ТОВ «Агро-Фрукт» здійснило перевезення вантажу до пунктів розвантаження, а саме Одеська область, Біляївський район, с/р Нерубайська РЦ -22 ТОВ «АТБ -Маркет» та Херсонська область, м. Олешки, вул. Промислова 1 РЦ 11 ТОВ «АТБ - Маркет».

2.3. 22 грудня 2020 року автомобіль, що належить товариству був зупинений працівниками Укртрансбезпеки на відрізку автомобільної дороги м-05 Київ - Одеса 452 км для здійснення контрольного зважування транспортного засобу. Після здійснення контрольного зважування у зв`язку із відсутністю порушень вимог чинного законодавства водій продовжив рух на автомобілі згідно встановленого маршруту.

2.3. Однак, як стало відомо Товариству 23.02.2021 року, тобто тільки після отримання поштового відправлення від Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, 22 грудня 2020 року о 04 год. 18 хв. Південним міжрегіональним Управлінням УТБ складено Акт № 242960 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (надалі - Акт).

2.4. Відповідно до Акту, перевірка відбулася на шоссе м-05 Київ - Одеса 452 км., транспортного засобу марки MAN номерний знак НОМЕР_1 серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , транспортним засобом керував водій ОСОБА_1 , транспортний засіб належить ТОВ «Агро - Фрукт». Під час перевірки виявлено порушення передбачені ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.22.5 ПДР, а саме навантаження на одиночну вісь 11 тонн 640 кг., при нормі 11 тонн. За вказане порушення передбачена відповідальність ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме ч. 1 абз. 14 перевищення встановленим законодавством вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

2.5. Зважаючи на викладені вище обставини 17 лютого 2021 року Придніпровським міжрегіональним управлінням Уктрансбезпеки в Чернівецькій області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500 грн.

2.6. Однак, як вбачається із Акту, останній складений з порушенням, а саме відсутній підпис представника власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, окрім того не надано будь-яких підтверджень щодо порушення перевантаження встановлених законом норм, щодо перевезення вантажу (фото або відео фіксацію і т.п.).

2.7. Окрім того, стверджує, що матеріали перевірки оформлено не у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме:

- позивачу чи його представнику не вручалося/видавалася/надсилалася довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, як того вимагає п.18 Порядку №879;

- позивачу не вручалося/видавалася/надсилалася інші докази виміру або зважування транспортного засобу де б зазначалися результати здійснення габаритно-вагового контролю, та що було перевищено встановлені законодавством габаритно-вагові норми більше ніж на 5-10%;

- в акті про проведення перевірки вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, немає посилання на вимірювальне або зважувальне обладнання, яке було використано посадовими особами Укртрансбезпеки при проведенні габаритно-вагового контролю ТЗ;

- жодним документом не підтверджується проведення посадовими особами управління Укртрансбезпеки вимірювання або зважування ТЗ.

- в документах перевірки відсутні відомості про справність обладнання, яким могло бути проведено перевірку габаритно-вагового контролю, оскільки за відсутності відомостей про справність вимірювальних приладів здійснення габаритно-вагового контролю не допускається (п.п. 12-13 Порядку № 879);

- Укртрансбезпека при фіксації факту перевищення вагового нормативного параметру дозволило подальший рух ТЗ, що суперечить п.п. 21-24 Порядку № 879 п.2.4-2 ПДР.

2.8. Окрім цього, повідомляє, що відповідно до повідомлення про розгляд справи Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за вих. № 9749/40-1/24-21 від 09.02.2021 року розгляд справи призначено на 17 лютого 2021 року. Водночас, Товариство отримало повідомлення про розгляд справи та саму Постанову лише 23 лютого 2021 року, що позбавило можливості взяти участь у розгляді справи саме 17 лютого 2021 року. Як вбачається із треку Укрпошта поштове відправлення №229 вручено 17.02.2021 року о 18 год. 02 хв. в смт. Кельменці, однак ТОВ «Агро-Фрукт» зареєстровано в с. Сербичани, Сокирянського району і вказану поштову кореспонденцію фактично отримало тільки 23.02.2021 року.

2.9. У зв`язку із наведеним представник позивача просить позов задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача

2.10. 31.05.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву та 12.07.2021 року заперечення на відповідь на відзив, згідно яких представник відповідача зазначає, що оскільки посадові особи Укртрансбезпеки не уповноважені змінювати форму та зміст документів, які видаються під час здійснення габаритно-вагового контролю, відповідно до Порядку № 1567, а їх закріплена форма не передбачає внесення відомостей про вимірювальне або звужувальне обладнання, яке було використано посадовими особами Укртрансбезпеки при проведенні габаритно-вагового контролю та відомостей про його справність, дії посадових осіб Укртрансбезпеки є правомірними.

2.11. Стверджує, що факт проведення посадовими особами управління Укртрансбезпеки вимірювання або зважування визнається позивачем у позовній заяві, а тому відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України, факт проведення посадовими особами управління Укртрансбезпеки вимірювання або зважування не підлягає доказуванню.

2.12. Щодо відсутності фото або відео фіксації, як підтвердження перевантаження та порушення встановлених законом норм та інших доказів виміру або зважування транспортного засобу де б зазначалися результати здійснення габаритно-вагового контролю, та що було перевищено встановлені законодавством габаритно-вагові норми більше ніж на 5-10%, зазначає, що хоча відповідно до п. 16 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки можливе використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки, однак відсутність фото- або відео фіксації габаритно-вагового контролю не може бути підставою для визнання результатів контролю недійсними, оскільки в тексті Порядку № 1567 встановлюється можливість використання засобів аудіо- та відеотехніки, а не імперативна вимога.

2.13. Щодо твердження представника позивача про те що, транспортний засіб після проходження габаритно-вагового контролю продовжив свій рух по маршруту не стосуються предмету оскарження, оскільки щодо недотримання посадовими особами Укртрансбезпеки вимог Порядку №879 в частині не заборони подальшого руху транспортного засобу після виявлення факту перевищення габаритного нормативного параметру, то така бездіяльність не оскаржується позивачем та не впливає на правомірність оскаржуваної постанови. Крім того, відповідно до зазначеного Порядку №879, права вжиття заходів із затримання транспортного засобу покладене на відповідні підрозділи Національної поліції, які також присутні при габаритно-ваговому контролі. Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, зазначеними в постанові від 03 липня 2019 року у справі № К/9901/24562/18.

2.14. Також зазначає, що твердження представника позивача про те що, посадовими особами Укртрансбезпеки було порушено процедуру розгляду справи є надуманими та не відповідають дійсності. Про розгляд акту №242960 від 22.12.2020 р. позивача було інформовано листом повідомленням № 9749/40-1/24-21 від 09.02.2021 р. (рекомендованим листом). Відтак, позивача було завчасно викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 17.02.2021 року. Повідомлення позивачем було отримане, що він і сам визнає в тексті позовної заяви. Таким чином, посадовими особами Укртрансбезпеки було вжито всіх необхідних заходів задля належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи.

2.15. При цьому, звертає увагу суду на правову позицію колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 820/4810/17 від 01 березня 2018 року про те що «відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу».

2.16. Окрім цього, представник відповідача робить посилання на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 22.05.2020 року у справі № 825/2328/16, згідно якої порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

2.17. У зв`язку із наведеним представник відповідача просить у задоволені позову відмовити.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що 22.12.2020 року посадовою особою Південного міжрегіонального управління Укртнасбезпеки здійснено перевірку транспортного засобу «MAN», державний номерний знак НОМЕР_3 , що належать ТОВ «Агро-Фрукт», щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яка документована актом від 22.12.2020 року № 242960 (а.с. 42).

Згідно вказаного акту встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5%, але не більше 10%, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а саме перевищення при перевезенні вантажу встановлених п.22.5 ПДР вагових норм - навантаження на одиничну вісь 11 т 640 кг при дозволеному 11 т. За вказане порушення передбачена відповідальність ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме ч. 1 абз. 14 перевищення встановленим законодавством вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. В акті проставлено відмітку про те, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 з актом ознайомленим, але від надання пояснень та підпису відмовився. Заперечення в акті відсутні.

3.2. За результатами перевірки складено також акт №026049 від 22.12.2020 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому вказано: марка автомобіля - «MAN» модель TGX 18.440 реєстраційний номер НОМЕР_3 , причів (напівпричіп) «SCHMITZ» модель SKO 24 реєстраційний номер НОМЕР_4 ; нормативно допустима маса транспортного засобу 40,00 т, фактична маса 40,18 т. Також вказано фактичне осьове навантаження, тонн: 6,87/11,64/-/21,67 при нормативно допустимому 11,00/11,00/-/22. Відстані між осями: 3,9/5,1/1,3/1,3 (а.с. 42 зворотній бік). В акті проставлено аналогічну відмітку про те, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 від підпису відмовився. Заперечення в акті відсутні.

3.3. У результаті проведеного габаритно-вагового контролю оформлено довідку №036692 від 22.12.2020 року, згідно з якою навантаження на осі транспортного засобу складає (в тоннах): 1) 6,87; 2) 11,64; 3) 7,3; 4) 7,28; 5) 7,09. Повна маса транспортного засобу становить 40,18 т. Тип транспортного засобу визначено по схемі за №12 згідно наведеного переліку (а.с. 43).

3.4. Також було складено розрахунок № Б/Н плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту № 026049 від 22.12.2020 року, яким визначено ТОВ «Агро-Фрукт» суму до сплати у розмірі 108,60 євро. Згідно вказаного розрахунку при перевезенні вантажу транспортним засобом було допущено перевищення вагових параметрів від нормативу на 5,82 % (а.с. 43 зворотній бік).

3.5. Судом також встановлено, що 09.02.2021 року посадовою особою Придністровського міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки оформлено повідомлення №9749/40-1/24-21, згідно якого позивач запрошується на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 17.02.2021 р. (а.с. 44). Вказане повідомлення направлено ТОВ «Агро-Фрукт» за адресою вул. Садова, 2, с. Сербичани, Сокирянського району, Чернівецької області, що підтверджується наданим відповідачем списком №454 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих (а.с. 45), а також наданим позивачем конвертом, де датою направлення зазначено 12.02.2021 року (трекінг 229) (а.с. 29). Однак, згідно даних Укрпошти по відстеженню відправлення (трекінг 229) відправлення вручено 17.02.2021 року за адресою 58422 смт. Кельменці Україна (а.с. 45 зворотній бік).

3.6. 17.02.2021 року Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №199902СЕ, відповідно до якої за порушення вимог Закону України Про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частини 1 статті 60 вказаного закону, постановлено стягнути із ТОВ «Агро-Фрукт» адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500,00 грн. (а.с. 20).

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Так, предметом оскарження у цій справі є постанова Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті №199902СЕ від 17.02.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу. Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет законності оскаржуваної постанови, оцінивши її на предмет відповідності верховенству права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

4.2. Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України Про автомобільний транспорт від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі Закон №2344-III).

4.3. Згідно статті 3 Закону №2344-III цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

4.4. Відповідно до частини 1 статті 29 Закону №2344-III автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

4.5. Статтею 33 Закону №2344-III визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

4.6. Відповідно до частини 1 статті 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

4.7. Згідно частини 1 статті 47 Закону №2344-III до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування.

4.8. Відповідно до приписів статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є, зокрема, для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

4.9. Статтею 60 Закону №2344-III передбачена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

4.10. Так, згідно абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону №2344-III (який було застосовано відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.11. Відповідно до частин 5 та 6 статті 60 Закону №2344-III розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України, крім адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, які зараховуються до державного дорожнього фонду.

4.12. Згідно частини 2 статті 29 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 року №3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

4.13. Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги від 08.09.2005 року №2862-IV передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

4.14. Відповідно до вказаних статей Законів України Про дорожній рух та Про автомобільні дороги Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 27.06.2007 року №879 Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування, якою затвердив Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок №879).

4.15. Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

4.16. Так, згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

4.17. Відповідно до підпунктів 4, 5, 5-1 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов; документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

4.18. Згідно пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

4.19. Відповідно до пункту 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

4.20. Пунктами 7-14 Порядку №879 передбачені вимоги до контрольно-вимірювального обладнання та пунктів габаритно-вагового контролю, а пунктами 15-25 Порядку №879 - вимоги до габаритно-вагового контролю.

4.21. Так, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення). За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських. У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту. У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункти 15-22 Порядку №879).

4.22. Отже, з наведеного вбачається, що за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільні перевізники-суб`єкти господарювання несуть фінансову відповідальність.

4.23. У цій справі судом встановлено, що уповноваженими особами управління Укртрансбезпеки здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, належному та використовуваному позивачем як автомобільним перевізником в розумінні Закону №2344-III, про що зазначено і у позові. За результатом габаритно-ваговий контроль виявлено перевищення встановлених габаритно-вагових норм понад 5%, але не більше 10%, що підтверджується актом від 22.12.2020 року № 242960 щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; актом №026049 від 22.12.2020 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів; довідкою №036692 від 22.12.2020 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю, згідно яких навантаження на осі транспортного засобу складає (в тоннах): 6,87/11,64/-/21,67 при нормативно допустимому 11,00/11,00/-/22.

4.24. Водночас, суд звертає увагу на критерії визначених порушень, за які передбачено відповідальність згідно абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону №2344-III.

4.25. Як зазначалося раніше, згідно абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону №2344-III (який було застосовано відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.26. Так, у цій справі при здійсненні обчислення встановлених за результатом проведеної перевірки показників перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, судом встановлено, що згідно довідки №036692 від 22.12.2020 року визначено п`ять осей транспортного засобу, з яких згідно схеми типу транспортного засобу осі №3, №4 та №5 є строєними, загальне навантаження на такі здвоєні осі вказана 21,67 т, що не перевищує нормативно допустиме навантаження у 22,00 т. У свою чергу, згідно довідки №036692 від 22.12.2020 року показники навантаження перевищені по осі №2, а саме 11,64 т при нормативно допустимому 11,00 т.

4.27. При цьому, для застосування штрафу у розмірі, визначеному абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону №2344-III, показники навантаження на осі у тонах мають сягати від 11,55 т до 12,1 т, тобто перевищення має становити від 0,55 т до 1,1 т.

4.28. Відтак, оскільки перевищення зафіксовано у розмірі 0,64 т, що становить 5,82% (із заокругленням), за що і передбачено відповідальність абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону №2344-III.

4.29. Водночас, при перевірці не було надано передбаченого статтею 48 Закону №2344-III відповідного дозволу, що фактично не заперечується позивачем та підтверджується матеріалами перевірки.

4.30. Відтак, суд погоджується з висновками відповідача про допущення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт, що виразилось у перевищенні встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, за що до автомобільного перевізника застосовується адміністративно-господарський штраф згідно абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону №2344-III.

4.31. Відтак, прийнята відповідачем оскаржувана у цій справі постанова є обґрунтованою в частині визначення відповідальності позивача за встановленні порушення, а тому така є правомірною.

4.32. У свою чергу, суд критично оцінює доводи позивача щодо відсутності доказів правильності визначення показників зважування, оскільки в оформлених посадовими особами Укртансбезпеки документах наявні відомості, що фіксують показники ваги саме в момент зважування як транспортного засобу «MAN» модель TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_3 , так і причепу марки «SCHMITZ» модель SKO 24, державний номерний знак НОМЕР_4 . Так, у довідці №036692 від 22.12.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю зазначені дані як про автомобіль «MAN» модель TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_3 , так і про причеп марки «SCHMITZ» модель SKO 24, державний номерний знак НОМЕР_4 . Також, тип транспортного засобу визначено за №12, що конструкційно відповідає автомобілю з причепом (а.с. 43).

4.33. Твердження ж позивача про здійснення зважування з порушеннями, а саме проведення такого обладнанням, щодо якого відсутні відомості про його справність, ґрунтуються лише на оціночних судженнях позивача, та жодним чином не підтверджені.

4.34. Окрім цього, у ході судового розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про не підтвердження повноважень посадовими особами відповідача при здійсненні габаритно-вагового контролю з огляду на відсутність будь-яких заперечень щодо оформлених за його результатами документів з боку водія ОСОБА_1 , а тому суд відхиляє аргументи позивача в цій частині.

4.35. Стосовно доводів представника позивача про недотримання посадовими особами Укртрансбезпеки вимог Порядку №879 в частині не заборони подальшого руху транспортного засобу після виявлення факту перевищення габаритного нормативного параметру (тобто про порушення пунктів 21-24 Порядку №879), то суд зазначає, що така бездіяльність суб`єкта владних повноважень не оскаржується позивачем згідно змісту заявлених позовних вимог. При цьому суд зазначає, що таке затримання є лише можливим наслідком порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, і відсутність такого затримання не може свідчити про відсутність самого порушення Закону №2344-III.

4.36. Що доводів позивача про те що, посадовими особами Укртрансбезпеки було порушено процедуру розгляду справи суд зазначає наступне. Так, згідно пунктів 25-27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі Порядок №1567), справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи (пункт 25). Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункт 26). У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі (пункт 27).

4.37. Так, представник позивача у позовній заяві зазначає, ТОВ «Агро-Фрукт» отримало повідомлення про розгляд справи та саму постанову лише 23 лютого 2021 року, що позбавило можливості взяти участь у розгляді справи саме 17 лютого 2021 року. Як вбачається із треку Укрпошта поштове відправлення №229 вручено 17.02.2021 року о 18 год. 02 хв. в смт. Кельменці, однак ТОВ «Агро-Фрукт» зареєстровано в с. Сербичани, Сокирянського району і вказану поштову кореспонденцію фактично отримало тільки 23.02.2021 року.

4.38. Як встановлено судом, 09.02.2021 року посадовою особою Придністровського міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки оформлено повідомлення №9749/40-1/24-21, згідно якого позивач запрошується на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 17.02.2021 р. (а.с. 44). Вказане повідомлення направлено ТОВ «Агро-Фрукт» за адресою вул. Садова, 2, с. Сербичани, Сокирянського району, Чернівецької області, що підтверджується наданим відповідачем списком №454 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих (а.с. 45), а також наданим позивачем конвертом, де датою направлення зазначено 12.02.2021 року (трекінг 229) (а.с. 29). Однак, згідно даних Укрпошти по відстеженню відправлення (трекінг 229) відправлення вручено 17.02.2021 року за адресою 58422 смт. Кельменці Україна (а.с. 45 зворотній бік).

4.39. У свою чергу, до матеріалів позову представником позивача додано також і конверт про направлення із датою 19.02.2021 року (трекінг 655), згідно даних Укрпошти по відстеженню якого таке відправлення вручено 23.02.2021 року також за адресою 58422 смт. Кельменці Україна (а.с. 28, 31). Однак, у суду відсутня можливість дослідити зміст вкладення конверту по даному відправленню та встановити, які саме документи були направлені позивачу, що ставить під сумнів доводи представника позивача про те, що він був повідомлений про розгляд справи про порушення законодавства лише 23.02.2021 року.

4.40. Натомість доводи як представника позивача так і представник відповідача вказую на те, що повідомлення №9749/40-1/24-21 від 09.02.2021 року, згідно якого позивач запрошується на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, було направлено позивачу саме 12.02.2021 року згідно номера відправлення 229.

4.41. Більше того, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду у справі №820/4810/17 від 01 березня 2018 року про те, що «відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу».

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Аналізуючи зазначене вище у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що підстави для визнання протиправною та скасування постанови Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті №199902 СЕ від 17.02.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу відсутні.

5.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5.3. Відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної позивачем постанови, а тому, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

5.4. Суд зазначає, що інші доводи сторін, наведені у цій справі, вищезазначених висновків суду не спростовують.

5.5. При цьому суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

5.6. Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

5.7. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

5.8. Суд також зазначає, що згідно Постанови Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX Про утворення та ліквідацію районів Сокирянський район Чернівецької області ліквідовано та утворено Дністровський район, в тому числі і у складі територій Сокирянської міської територіальної громади. Відтак, вірним місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Фрукт» є: 60230, Чернівецька обл., Дністровський р-н, село Сербичани, вул. Садова, буд. 2.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Позивачем при пред`явленні цього позову сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн., однак оскільки в задоволенні позову відмовлено, суд не стягує на його користь ці кошти.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Фрукт» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Фрукт» (60230, Чернівецька обл., Дністровський р-н, село Сербичани, вул. Садова, буд. 2, ).

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ).

Суддя О.В. Анісімов