Справа № 816/1093/17
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 р.Справа № 816/1093/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 (суддя: Т.С. Канигіна, м. Полтава) по справі № 816/1093/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області , 2 Державного пожежно - рятувального загону (м. Кременчук) Головного управління ДСНС України у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (далі по тексту відповідач-1, ГУ ДСНС України у Полтавській області), 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) Головного управління ДСНС України у Полтавській області (далі по тексту відповідач 2), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог та усних уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області № 129 від 07.06.2017 про накладення на підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини (м. Кременчук) 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області дисциплінарного стягнення звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області № 89 від 08.06.2017, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини (м. Кременчук) 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області та зараховано у розпорядження начальника 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області з 09.06.2017 на строк 2 місяці;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області № 121 від 25.07.2017, яким ОСОБА_1 , перебуваючи у розпорядженні начальника 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області, звільнений зі служби за підпунктом 6 пункту 176 Положення (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) з 25.07.2017;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини (м. Кременчук) 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області з 09.06.2017;

- стягнути з ГУ ДСНС України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09.06.2017 по час поновлення на роботі.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018 по справі № 816/1093/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 по справі № 816/1093/17 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області, 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) Головного управління ДСНС України у Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області № 129 від 07.06.2017 про накладення на підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини (м. Кременчук) 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області № 89 від 08.06.2017, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини (м. Кременчук) 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області та зараховано у розпорядження начальника 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області з 09.06.2017 на строк 2 місяці.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області № 121 від 25.07.2017, яким ОСОБА_1 , перебуваючи у розпорядженні начальника 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області, звільнений зі служби за підпунктом 6 пункту 176 Положення (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) з 25.07.2017.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини (м. Кременчук) 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області з 09.06.2017.

Стягнуто з ГУ ДСНС України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09.06.2017 по 24.01.2018 в сумі 48802 грн. 14 коп..

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі № 816/1093/17 касаційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Полтавській області задоволено.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року у частині стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09 червня 2017 року по 24 січня 2018 року в розмірі 48 802,14 грн скасовано.

Адміністративну справу №816/1093/17 у вказаній частині направлено на новий розгляд до Другого апеляційного адміністративного суду.

В іншій частині постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року залишено без змін.

З урахуванням, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.06.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 прийнято до свого провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 по справі № 816/1093/17 та призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту в органах ДСНС відповідно до контракту № 64/16 від 31.05.2016 року, укладеного між ДСНС в особі начальника ГУ ДСНС України у Полтавській області та ОСОБА_1 , строком на 5 років.

07.06.2017 ГУ ДСНС України у Полтавській області прийнято наказ № 129, відповідно до якого за систематичні порушення службової дисципліни і систематичне невиконання умов контракту, порушення вимог законодавства, наказів МВС, МНС, ДСНС України, що призвело до їх порушення у службовій діяльності підрозділу, прийняття незаконних рішень, приниження їх честі, гідності, зневажливе ставлення до особового складу 16 ДПРЧ та неповагу до старших начальників, порушення порядку організації караульної служби та відкриту демонстрацію політичних поглядів під час виконання службових обов`язків, приховування фактів порушення службової дисципліни і заподіяння моральної шкоди державі підлеглим особовим складом, зниження ефективності управлінської діяльності в 16 ДПРЧ і втрати авторитету керівника, загострення стосунків у колективі на підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) Головного управління ДСНС України у Полтавській області накладено дисциплінарне стягнення звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту.

08.06.2017 ГУ ДСНС України у Полтавській області прийнято наказ № 89, згідно з яким відповідно до пунктів 79, 80, 81 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2013 № 593, у зв`язку із закінченням службового розслідування та прийняттям за його результатами рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту, звільнено із займаної посади і зараховано у розпорядження начальника 2 ДПРЗ (м. Кременчук), із визначенням ним кола службових обов`язків, підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини 2 ДПРЗ (м. Кременчук) з 09.06.2017, терміном до двох місяців; підстава: висновок службового розслідування 2 ДПРЗ (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області від 10.05.2017 з матеріалами службового розслідування, наказ ГУ ДСНС №129 від 07.06.2017.

25.07.2017 наказом ГУ ДСНС України у Полтавській області № 121 підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 (С-528180), який перебуває у розпорядженні начальника 2 ДПРЗ (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області, звільнено зі служби у запас (з постановкою на військовий облік) (з виключенням з кадрів ДСНС) за підпунктом 6 пункту 176 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) Положення, 25.07.2017; підстава: подання начальника 2 ДПРЗ, висновки службових розслідувань, атестаційний лист від 21.06.2017, наказ № 129 ГУ ДСНС від 07.06.2017.

Не погоджуючись з оскаржуваними наказами, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що враховуючи наявні докази щодо систематичного порушення позивачем службової дисципліни, висновки службового розслідування від 10.05.2017, висновки атестаційного листа від 21.06.2017, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування наказів ГУ ДСНС України у Полтавській області, а також похідних вимог щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника 16 ДПРЧ 2 ДПРЗ (м. Кременчук) ГУ ДСНС України у Полтавській області та, відповідно, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відсутні.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наказ № 129 від 07.06.2017 прийнятий в порушення вимог Дисциплінарного статуту, а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Оскільки наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області № 89 від 08.06.2017 та наказ ГУ ДСНС України у Полтавській області № 121 від 25.07.2017 фактично прийнятті на виконання наказу № 129 від 07.06.2017, суд прийшов до висновку, що зазначені накази також є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач поновленню на посаді. При цьому, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що, оскільки спір в частині суми грошового забезпечення відсутній, стягненню з ГУ ДСНС України у Полтавській області на користь позивача підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09 червня 2017 року по 24 січня 2018 року в сумі 48 802,14 грн..

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення підлягає перегляду в частині стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09 червня 2017 року по 24 січня 2018 року), колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 51 КЗпП України установлено гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року №593 затверджено Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (далі по тексту - Положення №593).

Відповідно до пункту 78 Положення №593, у разі незаконного звільнення особи рядового і начальницького складу або переведення на іншу посаду такі особи підлягають поновленню на посаді, яку займали раніше, або призначенню на іншу рівнозначну посаду.

Пунктом 184 Положення №593 передбачено, що особи рядового і начальницького складу, стосовно яких прийнято рішення про дострокове розірвання контракту, мають право оскаржити таке рішення у порядку, встановленому законодавством.

У разі визнання рішення про дострокове розірвання контракту незаконним особи рядового і начальницького складу поновлюються на посадах, які займали раніше, або на рівнозначних посадах з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку із навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки, проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з пунктом 8 вказаного вище Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2-х місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року зазначено, що, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Відповідно до довідки Головного управління ДСНС України у Полтавській області від 15.01.2018 № 42-14/47, сума середньоденного грошового забезпечення позивача складає 230,88 грн. (а.с. 141,142, т.3).

Оскільки днем звільнення позивача є 08.06.2017, а першим днем вимушеного прогулу є 09.06.2017, справа вирішена по суті 24.01.2018, то період часу вимушеного прогулу позивача з 09.06.2017 по 24.01.2018 (включаючи перший та останній день цього проміжку) складає 230 днів.

Відповідно, стягненню на користь позивача підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 53102,40 грн. (230 днів х 230,88 грн.) з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Щодо доводів відповідача-1 щодо необхідності зменшення суми грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків на суму грошового забезпечення у розмірі 7326,05 грн., яку позивачеві було нараховано та виплачено в період з 09 червня 2017 року по 25 липня 2017 року, коли він був зарахований в розпорядження начальника 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Полтавській області, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Положення статті 235 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника в разі незаконного звільнення або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи в разі незаконного переведення на іншу посаду, з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу.

При цьому, законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/808/16, а також у постановах Верховного Суду, зокрема, від 27 квітня 2021 року у справі № 826/8332/17, від 22 липня 2021 року у справі № 820/5932/16.

За таких обставин та, враховуючи, що в межах спірних правовідносин питання про переведення позивача на нижчеоплачувану роботу відповідачем не вирішувалось, а позивача було звільнено з посади начальника 16 Державної пожежно-рятувальної частини 2 Державного пожежно-рятувального загону (м. Кременчук) Головного управління ДСНС України у Полтавській області, колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача про те, що на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з виключенням отриманого позивачем заробітку за час перебування в розпорядженні начальника 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Полтавській області.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1, ч. ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ГУ ДСНС України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09.06.2017 по 24.01.2018 в сумі 48802 грн. 14 коп.. підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову та стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 53102,40 грн. з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 по справі № 816/1093/17 скасувати в частині стягнення з ГУ ДСНС України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 сум середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09.06.2017 по 24.01.2018 в сумі 48802 грн. 14 коп...

В цій частині прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09 червня 2017 року по 24 січня 2018 року в сумі 53102,40 грн. з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 27.10.2021 року