Справа № 420/13635/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/13635/21

Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В. Дата і місце ухвалення: 16.08.2021р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И Л А :

02.08.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов від 12.07.2021р. ВП №62868717 про накладення штрафу та від 12.07.2021р. ВП №62868717 про стягнення виконавчого збору.

Позов обґрунтовував тим, що у державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер В.В. були відсутні підстави для застосування заходів примусового виконання виконавчого листа №2-6812/2009, виданого Київським районним судом м.Одеси 07.02.2020р., оскільки, в порушення вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», відповідачем на адресу позивача не було направлено копії постанови про відкриття виконавчого провадження №62868717.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.08.2021р. відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

12.08.2021р. ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Заявник зазначив, що оскаржувані ним у даній справі постанови від 12.07.2021р. ВП №62868717 про накладення штрафу та від 12.07.2021р. ВП №62868717 про стягнення виконавчого збору були скасовані постановою про перевірку виконавчого провадження від 05.08.2021р., винесеною начальником Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Того ж дня, позивачем подано до суду заяву про стягнення з Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 понесених ним витрат на правничу допомогу в сумі 8979,40 грн. та судового збору в розмірі 908,00 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.08.2021р. заяву ОСОБА_1 задоволено.

Закрито провадження у справі №420/13635/20 на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 454,00 грн., сплаченого відповідно до квитанції №573226929 від 30.07.2021р.

Стягнуто з Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8979,40 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8979,40 грн. Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 16.08.2021р. у відповідній частині з прийняттям нового судового рішення про залишення без розгляду вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спірного питання судом першої інстанції не враховано, що чинним КАС України не передбачено порядку розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України. У відповідності до положень Глави 8 КАС України судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню або оплаті тільки у разі задоволення позову, чого у даному випадку не мало місця.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), тобто в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірним у даному випадку є питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу у разі постановлення судом ухвали про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Так, відповідно до п.8 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Частиною 2 вказаної статті Кодексу передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат. (ч. 6 ст. 143 КАС України)

Питання розподілу судових витрат врегульовано статтею 139 КАС України.

Зокрема, частиною 10 статті 139 КАС України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з тим, частина 8 статті 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При цьому, частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду справи шляхом закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів враховує, що постанову про перевірку виконавчого провадження, якою постановлено скасувати оскаржувані ОСОБА_1 постанови від 12.07.2021р. ВП №62868717 про накладення штрафу та від 12.07.2021р. ВП №62868717 про стягнення виконавчого збору, винесено начальником Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 05.08.2021р., тобто після звернення позивача з даним позовом до суду.

Зазначене дає колегії суддів підстави для висновку, що виникнення підстав для застосування п.8 ч.1 ст.238 КАС України (виправлення порушень суб`єктом владних повноважень) зумовлено саме зверненням з позовом до суду.

А відтак, понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу фактично мали своїм наслідком вирішення спірних правовідносин на користь позивача, у зв`язку з чим судом першої інстанції обґрунтовано стягнено такі витрати з відповідача.

При цьому, колегія суддів не надає правову оцінку питанню щодо доведеності понесення позивачем витрат на правничу допомогу належними доказами та співмірності таких витрат, оскільки в апеляційній скарзі апелянт на вказані обставини не посилається.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 09.12.2020р. по справі №1.380.2019.001303, оскільки у даному випадку судом не викладено висновків щодо застосування норм права, які у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані колегією суддів. Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та закриваючи провадження у справі підставою для відмови в задоволенні вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу Верховний Суд зазначив, що визнавши помилку та усунувши її сторона відповідача не давала приводу для подальшого розгляду справи (в суді першої та апеляційної інстанцій, де сторона несла витрати на оплату послуг адвоката), адже права позивача були поновлені і без завершення судового процесу.

А відтак, постанова Верховного Суду від 09.12.2020р. по справі №1.380.2019.001303 не є по відношенню до даної справи судовим рішенням в подібних правовідносинах.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції від 16.08.2021р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 жовтня 2021 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук