Справа № 400/5307/20
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/5307/20

Суддя першої інстанції: Лебедєва Г.В.

Час та місце ухвалення судового рішення « 29.01.2021», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 29.01.2021р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області, третя особа - Комунальне підприємство Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23.11.2020р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області про визнання протиправними дій щодо відмови в зарахуванні їй страхового стажу роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» з 01.10.2007р. по 01.08.2019р.; зобов`язання зарахувати їй до страхового стажу період роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» з 01.10.2007р. по 01.08.2019р.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємствами щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тому відмова відповідача у зарахуванні до її страхового стажу спірного періоду роботи в комунальній установі є протиправною.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.01.2021р. визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в зарахуванні періоду роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» з 01.10.2007р. по 01.08.2019р.; зобов`язано відповідача зарахувати позивачу до трудового стажу період роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» з 01.10.2007р. по 01.08.2019р.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявність заборгованості КП Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» перед Пенсійним фондом України по страховим внескам, а так само і відсутність факту перерахування страхових внесків роботодавцем, не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи позивача до страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що пенсія позивача за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обчислюється у відсотковому розмірі від суми грошового забезпечення та не залежить від тривалості страхового стажу, а зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу не впливає на розмір пенсії. Позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а зарахування періодів роботи до страхового стажу регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому позовні вимоги апелянт вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером, яка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївський області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». /а.с.7,12/

Відповідно до трудової книжки, ОСОБА_1 з 01.06.2005 року по 21.01.2019 р. працювала в КП Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» з 01.06.2005р. лаборантом 3р., з 01.03.2013р. лаборантом хіміко-бактеріологічного аналізу цеху очисних споруд водопроводу 2 (записи № 18,19,20 та № 21). /а.с.15,16/.

Довідки про заробітну плату для обчислення пенсії видані КП Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» ОСОБА_1 містять інформацію про здійснення нарахування позивачу заробітної плати у період з червня 2005р. по серпень 2019р. з вирахуванням сум страхових внесків. /а.с.17-21/.

Сторонами не заперечується та обставина, що КП Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» не сплачувало за позивача страхові внески до Пенсійного фонду України за період з 01.10.2007 року по 01.08.2019 року.

29.09.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою, щодо зарахування до її загального страхового стажу періодів роботи в КП Первомайської міської ради «Первомайський міській водоканал». /а.с.7/

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області від 13.10.2020р. повідомлено відповідача про те, що вона отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому для виконання вимог зазначених в зверненні немає підстав. /а.с.7,8/

Не погоджуючись із неврахуванням до страхового стажу періоду роботи в КП Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003р. страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст.20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 цього Закону).

Відповідно до ст.11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахованими особами є громадяни, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру.

За осіб, які працюють на вищезазначених умовах, страхувальник (роботодавець) зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати до солідарної системи в установлені строки та в повному обсязі страхові внески від об`єкту для їх нарахування.

Згідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно ст. 2 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами страхових зборів до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів» затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 10 червня 1994 р. №5-5. Інструкції затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 6 вересня 1996 р. №11-1, ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року платниками зборів на пенсійне страхування є підприємства, установи та організації усіх форм власності, які також несуть відповідальність за своєчасну сплату страхових внесків. Сама застрахована особа не сплачує зборів та не несе відповідальності за несвоєчасну сплату страхових внесків підприємством, на якому вона працювала.

Згідно ч.5,6 ст.20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду..

З огляду на вказані норми діючого законодавства колегія суддів приходить до висновку, що наявність у підприємства, де працювала особа, заборгованості перед Пенсійним фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку (призначенні) пенсії, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює за страхована особа. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. а застрахована особа не несе відповідальності за несвоєчасність сплати страхувальником страхових внесків; нарахованих із заробітної плати цієї особи. Цю відповідальність відповідно до вищезазначених норм закону несе тільки страхувальник (підприємство).

Відмовляючи позивачу в зарахуванні певних періодів роботи та відповідної заробітної плати до страхового стажу при обчисленні пенсії, відповідач фактично покладає саме на застраховану особу відповідальність за неперерахування страхувальником відповідних страхових внесків, порушуючи тим самим вищенаведені положення чинного законодавства.

Таким чином, усі місяці роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та утримало відповідні страхові внески з неї, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.106 Закону №1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків Закону №1058-ІV покладено на страхувальника, тобто роботодавця.

Із наведеного слідує, що обов`язок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на КП Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал», як на роботодавця позивача.

Як вбачається із довідок про заробітну плату для обчислення пенсії виданих КП Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» ОСОБА_1 , здійснювались нарахування заробітної плати у період з червня 2005р. по серпень 2019р.

Отже, страхувальник КП Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» у період з 01.10.2007 р. по 01.08.2019р. фактично не виконав обов`язку щодо сплати до Пенсійного фонду України страхових внесків за застраховану особу ОСОБА_1 .

У наслідок невиконання КП Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» свого обов`язку позивач фактично позбавлена страхового стажу за час роботи на вказаному підприємстві з 01.10.2007 р. по 01.08.2019р., що порушує її права на можливе отримання пенсії за віком відповідно до змін ст.26 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017 року, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Дана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 24.05.2018р. у справі №490/12392/16, від 01.11.2018р. у справі №199/1852/15.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції невірно визначив в резолютивній частині судового рішення до якого стажу роботи необхідно зарахувати спірний період роботи позивача в комунальному підприємстві. Оскільки судом першої інстанції помилково визначено замість страхового стажу, - трудовий стаж роботи, який не обов`язково може включати періоди роботи застрахованої особи, судова колегія вважає за необхідне змінити судове рішення в цій частині.

Згідно з ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року змінити.

Викласти другий та третій абзаци резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.01.2021р. в наступній редакції:

«Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 страхового стажу роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» з 01.10.2007р. по 01.08.2019р.;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу роботи період роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» з 01.10.2007р. по 01.08.2019р.».

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.01.2021р. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.