Справа № 280/4569/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 жовтня 2021 року (12 год. 51 хв.)Справа № 280/4569/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Козинець А.А.,

представників сторін:

позивача Вошко А.В.,

відповідача Майстренко В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський Пух України» (71600, Запорізька область, м. Василівка, вул. Богдана Хмельницького, 3, )

до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, буд.22, )

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський Пух Україна» (далі позивач) до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110170/2021/000002/2 від 04.03.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому висловлює свою незгоду з заявленими позовними вимогами з тих підстав, що в поданих позивачем до митного оформлення документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару виявлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи. При цьому додатково надані частково позивачем документи для підтвердження заявленого рівня митної вартості товарів також містять розбіжності та неточності. Ураховуючи, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, підстави для оформлення товарів за визначеною ним митною вартістю були відсутні, що зумовило прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 19.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16.08.2021.

Ухвалою суду від 16.08.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 30.08.2021.

Ухвалою суду від 30.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 05.10.2021.

Протокольною ухвалою суду від 05.10.2021 у ході судового розгляду справи оголошено перерву до 19.10.2021.

Під час судового розгляду представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у заявах по суті справи, просив позов задовольнити.

Під час судового розгляду представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив із підстав, викладених у заявах по суті справи, просив в задоволенні позову відмовити.

У відкритому судовому засіданні 19.10.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, безпосередньо дослідивши надані до матеріалів справи письмові докази, встановив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Слов`янський Пух Україна» (місцезнаходження: 71600, Запорізька обл., м. Василівка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 3, ідентифікаційний код 31964537) зареєстроване в якості юридичної особи 17.04.2002, номер запису 0000329 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що 29.09.2020 між Huzhou Lvmeng Textile Sci-Tech Co., Ltd., компанією, зареєстрованою в Китайській Народній Республіці, (далі продавець) та ТОВ «Слов`янський Пух Україна» був укладений контракт №05-09/20 (далі контракт), відповідно до якого продавець зобов`язався виробити та поставити, а позивач прийняти та оплатити продукцію, яка надалі іменується як «товар».

Відповідно до пункту 1.2 контракту під «товаром» сторони розуміють тканини та подібну продукцію, а саме:

1) тканина мікрофібра вибілена, 100% поліестер, ширина 220 см (±1 см), 85 г/м2, з комплексних нетекстурованих поліестерних ниток 1х1, без покриття та пропитки, полотняного переплетення, дві сторони мають начісування, одна сторона каландрована, в кількості 30 760 метрів за ціною 0,51 доларів США за 1 метр;

2) тканина мікрофібра кольору лаванди, 100% поліестер, ширина 220 см (±1 см), 85 г/м2, з комплексних нетекстурованих поліестерних ниток 1х1, без покриття та пропитки, полотняного переплетення, дві сторони мають начісування, одна сторона каландрована, в кількості 5 236 метрів за ціною 0,59 доларів США за 1 метр;

3) тканина мікрофібра вибілена, 100% поліестер, ширина 220 см (±1 см), 85 г/м2, з комплексних нетекстурованих поліестерних ниток 1х1, без покриття, полотняного переплетення, дві сторони мають начісування, одна сторона каландрована, містить Antiflaming, в кількості 5 259 метрів за ціною 0,86 доларів США за 1 метр;

4) тканина мікрофібра пофарбована, 100% поліестер, ширина 220 см (±1 см), 125 г/м2, з комплексних нетекстурованих поліестерних ниток 1х1, без покриття, полотняного переплетення, дві сторони мають начісування, одна сторона каландрована, містить Cationic, в кількості 10 336 метрів за ціною 0,905 доларів США за 1 метр;

5) тканина мікрофібра суцільного кольору, 100% поліестер, ширина 220 см (±1 см), 85 г/м2, з комплексних нетекстурованих поліестерних ниток 1х1, без покриття та пропитки, полотняного переплетення, дві сторони мають начісування, одна сторона каландрована, містить Cationic, в кількості 15 775 метрів за ціною 0,53 доларів США за 1 метр.

Відповідно до пунктів 2.1-2.3, 3.2, 11.1 та 11.2 контракту продавець і позивач погодили, що ціна товару розуміється на умовах CIF-Василівка (Україна) відповідно до Incoterms 2010.

Умови поставки CIF-Василівка (Україна) відповідно до Incoterms 2010.

Орієнтована сума контракту складає 41 014,41 доларів США.

Умови оплати: 20% передоплати протягом 10 днів від дати рахунка-проформи. Потім продавець розпочинає виробництво тканини та організовує відвантаження.

Остаточна оплата здійснюється після готовності товару до відвантаження, після надання продавцем копії коносамента протягом 10 робочих днів.

Строк поставки 45 днів після 100% оплати.

Контракт набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2021 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Всі зміни, доповнення та додатки до контракту будуть дійсними за умови, якщо вони складені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками обох сторін.

12.10.2020 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 8 180,00 доларів США відповідно до платіжного доручення позивача №84JBKLKA від 12.10.2020.

09.12.2020 продавець виставив позивачу до сплати відповідно до контракту комерційний інвойс №05-09/20 від 09.12.2020 на загальну суму до сплати в 41 014,41 доларів США на умовах поставки товару CIF м. Запоріжжя, Україна.

Судом встановлено, що відповідно до комерційного інвойса №05-09/20 від 09.12.2020 позивач придбав у продавця товар, який зазначено в пункту 1.2 контракту.

26.01.2021 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 20 000,00 доларів США відповідно до платіжного доручення позивача №106JBKLL1 від 26.01.2021.

27.01.2021 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 12 834,41 долари США відповідно до платіжного доручення позивача №107JBKLL1 від 27.01.2021.

25.02.2021 позивачем до Дніпровської митниці Держмитслужби було подано додаткову митну декларацію ІМ40ДТ №UA110170/2021/000081, у графах 31 якої позивачем був зазначений товар, придбаний позивачем у продавця відповідно до контракту та комерційного інвойса №05-09/20 від 09.12.2020, а саме:

1) товар №1 тканини вибілені, полотняного переплетення, повністю виготовлені з текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток, поверхнева щільність 82±1 (86±1) г/м2, не мають ворсу, покриття, армування або просочення, яке сприймається неозброєним оком, комерційна назва вибілена тканина 220 см, 100% поліестер, мікрофібра, поверхнева щільність 85 г/м2, з начісуванням, одна сторона каландрована, 30 760 погонних метрів; вибілена тканина 220 см, 100% поліестер, мікрофібра, поверхнева щільність 85 г/м2, з начісуванням, одна сторона каландрована Antiflaming, 5 259 погонних метрів, що відповідає товарним позиціям №№1 та 3 пункту 1.2 контракту та комерційного інвойса №05-09/20 від 09.12.2020;

2) товар №2 тканини пофарбовані, полотняного переплетення, повністю виготовлені з текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток, поверхнева щільність 83±1 (85±1) г/м2, не мають ворсу, покриття, армування або просочення, яке сприймається неозброєним оком, комерційна назва тканина мікрофібра, колір лаванди, 100% поліестер, ширина 220 см, поверхнева щільність 85 г/м2, з начісуванням, одна сторона каландрована, 5 236 погонних метрів; тканина мікрофібра, суцільний колір, 100% поліестер, ширина 220 см, поверхнева щільність 85 г/м2, з начісуванням, одна сторона каландрована, 15 775 погонних метрів, що відповідає товарним позиціям №№2 та 5 пункту 1.2 контракту та комерційного інвойса №05-09/20 від 09.12.2020;

3) товар №3 тканина полотняного переплетення, з ниток різних кольорів (вироблена з вибіленої пряжі та пофарбованої пряжі), повністю виготовлена з поліефірних текстурованих ниток, поверхнева щільність 141±1 г/м2, не має ворсу, покриття, армування або просочення, яке сприймається неозброєним оком, комерційна назва тканина мікрофібра пофарбована, 100% поліестер, ширина 220 см, поверхнева щільність 125 г/м2, з начісуванням, одна сторона каландрована Cationic, 10 336 погонних метрів, що відповідає товарній позиції №4 пункту 1.2 контракту та комерційного інвойса №05-09/20 від 09.12.2020.

Відповідно до граф 20, 22 та 42 додаткової митної декларації ІМ40ДТ №UA110170/2021/000081 від 25.02.2021 загальна митна вартість товару, визначена позивачем за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту), складає 41 014,41 доларів США, а його поставка відбувалася на умовах CIF м. Запоріжжя, Україна.

На підтвердження заявленої митної вартості товару митному органу були подані, зокрема: сертифікат якості б/н від 05.12.2020; пакувальний лист продавця на товар б/н від 09.12.2020; комерційний інвойс №05-09/20 від 09.12.2020; коносамент №SHLD2012L021 від 14.12.2020; автотранспортна накладна №3827 від 05.02.2021; сертифікат про походження товару №C60046 від 30.12.2020; рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про визначення коду товару №КТ-UA-2021 від 18.02.2021; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи №-0110 від 18.02.2021; акт Дніпровської митниці Держмитслужби про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA110170/2021/000049 від 09.02.2021; поліс морського страхування №ANAJA9924221Q000635T від 28.12.2020, укладений між страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd. та продавцем; контракт; акт Дніпровської митниці Держмитслужби про взяття проб (зразків) товарів б/н віл 09.02.2021; копія митної декларації країни відправлення №03931648 від 09.12.2020.

При проведенні перевірки документів, які надані в підтвердження заявленої митної вартості товарів, відповідачем було виявлено наступне:

1. Відповідно до пункту 3 контракту передбачені наступні умови оплати 20% впродовж 10 календарних днів від дати рахунка-проформи. Потім продавець починає виробництво тканин та організації відвантаження. Кінцева оплата проводиться після готовності товару до відвантаження, після надання продавцем копії коносаменту впродовж 10 робочих днів. Строк поставки 45 днів після 100% оплати. До митного оформлення платіжні документи та рахунок-проформа не надавались. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до положень частини другої статті 53 МК України, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Згідно з умовами вищезазначеного контракту передплата повинна бути надана до митного оформлення.

2. Відповідно до пункту 2 контракту зазначено, що ціна товару розуміється на умовах CIF Василівка (Україна) згідно з Incoterms 2010 напроти зазначених умов поставок CIF Запоріжжя, зазначених у графі 20 поданої ЕМД та поданому до митного оформлення інвойсі №05-09/20 від 09.12.2020.

3. У наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення №03931648 від 09.12.2020 зазначено кількість товару «8000» за найдорожчою ціною «0,905 доларів США за метр» напроти зазначеної кількості «10336» у контракті, інвойсі №05-09/20 від 09.12.2020, що може свідчити про надання декларантом до митниці інших документів, ніж ті, що були додані відправником, що дає підстави для сумніву в достовірності зазначених відомостей та вказує на наявність фіскальних ризиків у частині можливого заниження митної вартості заявленого товару. Слід зазначити також, що в митній декларації країни відправлення №03931648 від 09.12.2020 не зазначено загальну вартість товару по кожній позиції від 1 до 5, що також викликає сумніви в достовірності зазначених відомостей у поданому до митного оформленні документі.

4. Відповідно до положень пункту 8 частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Імпорт товару здійснюється відповідно до умов Incoterms CIF, якими визначено, що продавець здійснює морське страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. У поданому до митного оформлення страховому полісі №ANAJA9924221Q000635T від 28.12.2020 зазначено «As per Invoice No.», що в перекладі - «відповідно до рахунка», реквізити інвойсу (від загальної вартості за інвойсом залежить розмір страхової суми в цілому) в поданому документі зазначено «YMLU3609252/YMAI449365», що відрізняється від реквізитів інвойса, поданого до митного оформлення. Інвойс за «YMLU3609252/YMAI449365» підприємством до митного оформлення не подавався. При цьому, документи, які підтверджують вартість страхування до митного оформлення, підприємством також не надано, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. При цьому, в поданому до митного оформлення страховому полісі №ANAJA9924221Q000635T від 28.12.2020 зазначено найменування фірми «China Pacific Property Insurance Co., Ltd. Nantong Branch General Manager», що свідчить про наявність третьої сторони.

Митним органом надіслано позивачу електронну вимогу про надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження митної вартості згідно з частиною третьою статті 53 МК України: 1) договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписки з бухгалтерської документації; 5) каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; 6) висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом засобами електронного зв`язку було надіслано до митниці лист №2602/21-01 від 26.02.2021 та додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: платіжні доручення позивача №84JBKLKA від 12.10.2020, №106JBKLL1 від 26.01.2021 та №107JBKLL1 від 27.01.2021; оборотно-сальдову відомість позивача по рахунку бухгалтерського обліку 632 за період із 01.01.2021 по 26.02.2021 у розрізі кредиторської заборгованості перед продавцем.

У листі №2602/21-01 від 26.02.2021 позивачем було зазначено, що інші додаткові документи в рамках строку, передбачено частиною третьою статті 53 МК України, надаватися не будуть.

Митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA110170/2021/000002/2 від 04.03.2021,в якому вказано, що через відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості, відсутність документального підтвердження ціни, що фактично сплачена, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно до частини другої статті 58 та пункту 2 частини шостої статті 54 МК України.

За результатами проведеного контролю співставлення у відповідності до положень статті 337 МК України встановлено відсутність митних оформлень за ціною угоди (вартість операції) ідентичних/подібних товарів у понятті статей 59-60 МК України, ввезених на митну територію України у наближений час, що унеможливлює застосування методів визначення митної вартості товару за ціною щодо ідентичних (статті 59 МК України) та подібних (стаття 60 МК України) товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості товарів посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 МК України, їх митна вартість визначається згідно з положеннями статті 62 МК України на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування статей 62 та 63 МК України може бути зворотною. Методи на основі віднімання (стаття 62 МК України) та додавання (ст. 63 МК України) вартості повинні ґрунтуватися на даних, які с об`єктивними, підтверджуються документально, піддаватися обчисленню. Відсутність у митниці та ненадання декларантом необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно з наявною в митного органу інформацією з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Ураховуючи вимоги частини другої статті 54 МК України, використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаної митної вартості за основним методом подібного товару: щодо товару №1 4,51 долари США за 1 кг (ЕМД №UA100430/2021/000547 від 16.02.2021); щодо товару №2 4,51 долари США за 1 кг (ЕМД №UA100430/2021/000769 від 25.01.2020); щодо товару №3 4,51 долари США за 1 кг (ЕМД №UA500070/2021/001686 від 22.02.2021).

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Дніпровська митниця Держмитслужби видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110170/2021/00012 від 04.03.2021.

Відповідач, застосувавши шостий (резервний) метод визначення митної вартості товарів, заявлену позивачем митну вартість товару №1 в додатковій митній декларації ІМ40ДТ №UA110170/2021/000081 від 25.02.2021 скоригував з 20 210,34 доларів США до рівня 30 622,90 доларів США, товару №2 з 11 449,99 доларів США до рівня 17 904,70 доларів США, а товару №3 з 9 354,08 доларів США до рівня 11 049,50 доларів США.

З метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому частиною другою статті 263 МК України, позивач з урахуванням коригувань подав нову додаткову митну декларацію ІМ40ДТ №UA110170/2021/000106 від 05.03.2021 та митний орган завершив її митне оформлення.

Судом встановлено, що позивач, ураховуючи коригування Дніпровською митницею Держмитслужби митної вартості товарів відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів №UA110170/2021/000002/2 від 04.03.2021, доплатив різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом додаткової сплати 133 520,06 грн.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

МК України №4495-VІ від 13.03.2012 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування, а також регулює правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно із статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК).

Частиною сьомою статті 257 МК України передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, передбачені частиною восьмою вказаної статті, у тому числі відомості про найменування товару, код товару згідно з УКТ ЗЕД, фактурну вартість товарів, митну вартість товарів та метод її визначення.

Статтями 49, 50 МК визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК).

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно із частиною другою статті VII ГААТ, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, вважається загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за переліком, що визначений частиною десятою статті 58 МК України, серед яких, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно із статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до статті 57 МК, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 54 МК, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1 частини п`ятої статті 54 МК України).

Цією ж статтею визначено, що у випадках, встановлених цим Кодексом, митний орган наділений правом письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до положень статті 53 МК, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У силу положень частини п`ятої статті 53 МК, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Разом з цим, якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК).

Відповідно до частини третьої статті 58 МК у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою третьою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГААТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 статті 55 МК передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).

Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто умовою, з якою закон пов`язує право митниці самостійно розраховувати митну вартість заявлених декларантом товарів, є наявність документально підтверджених обставин, що свідчать про заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про товар та ціну, яку за нього сплачено.

Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Судом після дослідження оскаржуваного рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110170/2021/000002/2 від 04.03.2021 встановлено, що відповідач фактично свій висновок про відсутність у документах, наданих позивачем для підтвердження заявленої ним митної вартості спірного товару, всіх відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, пов`язує з тим, що позивачем не надано документів, які підтверджують вартість страхування, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до Офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП №560 у редакції з 01.01.2011 року (Incoterms 2010) CIF (Cost, Insurance and Freight (... named port of destination) вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення). Термін «вартість, страхування та фрахт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Отже, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміна CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

Таким чином, у разі укладання контракту за умовами поставки CIF, на продавця покладається обов`язок забезпечення транспортування товару (оплати фрахту) до порту відвантаження та страхування проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, тобто вартість страхування включаються до ціни товару, який постачається на умовах CIF згідно з Incoterms 2010.

У відповідності до пункту 7 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на страхування цих товарів.

Таким чином, умови поставки CIF згідно з Incoterms 2010 передбачають, що витрати на страхування товару були включені до його ціни, у зв`язку з чим митна вартість товару відповідно до пункту 7 частини десятої статті 58 МК України не підлягає збільшенню на суму витрат на страхування спірного товару.

Суд зазначає, що в листі позивача №2602/21-01 від 26.02.2021 останній повідомив відповідачу, що додаткового страхування позивач не здійснював.

Не заслуговують на увагу посилання митного органу й на те, що у полісі морського страхування №ANAJA9924221Q000635T від 28.12.2020, укладеному між страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd. та продавцем, зазначено номер іншого інвойса, аніж того, який був наданий позивачем до митного оформлення спірного товару. При цьому позивач також не надав договору із третьою особою (страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd.).

Суд не погоджується з такими висновками відповідача та звертає увагу, що позивач у листі №2602/21-01 від 26.02.2021 повідомив митному органу, що в полісі морського страхування №ANAJA9924221Q000635T від 28.12.2020 вказаний не номер інвойса на спірний товар, а номер контейнера, в якому спірний товар транспортувався до митної території України (YMLU3609252), що безпідставно було залишено поза увагою відповідачем.

При цьому позивач не повинен надавати відповідачу договір із третьою особою (страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd.), яка не була залучена позивачем, а була залучена продавцем для виконання зобов`язань останнього щодо страхування спірного товару.

Як наслідок, суд критично ставиться до тверджень відповідача, наведених в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, про те, що в наданих до митного оформлення документах позивача, які підтверджують митну вартість товарів, є розбіжності, а також що в них відсутні всі відомості, що б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Судом досліджено контракт, комерційний інвойс №05-09/20 від 09.12.2020, виставлений продавцем, платіжні доручення позивача №84JBKLKA від 12.10.2020, №106JBKLL1 від 26.01.2021 та №107JBKLL1 від 27.01.2021, оборотно-сальдову відомість позивача по рахунку бухгалтерського обліку 632 за період із 01.01.2021 по 26.02.2021 у розрізі кредиторської заборгованості перед продавцем, поліс морського страхування №ANAJA9924221Q000635T від 28.12.2020, укладений між страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd. та продавцем, зі змісту яких слідує, що товар постачався продавцем позивачу на умовах CIF м. Запоріжжя, Україна, а сама вартість товару в розмірі 41 014,41 доларів США відповідає заявленій позивачем митній вартості товару в додатковій митній декларації IM40ДТ №UA110170/2021/000081 від 25.02.2021 в розмірі 41 014,41 доларів США.

Відтак, суд вважає такими, що не відповідають обставинам справи, твердження відповідача про те, що надані позивачем документи, які підтверджують митну вартість товару, містять розбіжності та що в них відсутні всі відомості, що б підтверджували числові значення складових митної вартості товару.

Суд вважає безпідставним неврахування відповідачем наданих позивачем разом із листом №2602/21-01 від 26.02.2021 платіжних доручень №84JBKLKA від 12.10.2020, №106JBKLL1 від 26.01.2021 та №107JBKLL1 від 27.01.2021 та оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку бухгалтерського обліку 632 за період із 01.01.2021 по 26.02.2021 у розрізі кредиторської заборгованості перед продавцем.

Судом встановлено, що позивач відповідно до платіжного доручення №84JBKLKA від 12.10.2020 перерахував на користь продавця в рамках контракту 8 180,00 доларів США, з яких 8 180,00 доларів США було перераховано за спірний товар, відповідно до платіжного доручення 106JBKLL1 від 26.01.2021 перерахував 20 000,00 доларів США, з яких 20 000,00 доларів США було перераховано за спірний товар, та відповідно до платіжного доручення №107JBKLL1 від 27.01.2021 перерахував 12 834,41 долари США, з яких 12 834,41 долари США було перераховано за спірний товар, що також підтверджується наданою позивачем відповідачу оборотно-сальдовою відомістю позивача по рахунку бухгалтерського обліку 632 за період із 01.01.2021 по 26.02.2021 у розрізі кредиторської заборгованості перед продавцем, згідно з якою кредиторська заборгованість позивача перед продавцем була погашена відповідно до вищезазначених платіжних доручень наступних чином: 8 180,00 доларів США в періоді до 31.12.2020 включно; 32 834,41 долари США в періоді з 01.01.2021 по 26.02.2021.

Суд відхиляє твердження відповідача про те, що підставою для проведеного коригування стало те, що позивач у відповідь на запит відповідача не надав витребовувані ним каталоги, прайс-листи виробника товару й висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, адже ці документи носять виключно інформаційний характер, а обов`язок щодо їх надання в декларанта на обґрунтований запит митниці в силу частини третьої статті 53 МК України виникає лише за умови наявності таких документів у декларанта.

Суд зазначає, що в листі позивача №2602/21-01 від 26.02.2021 позивач повідомив відповідачу про відсутність у нього каталогів, прайс-листів виробника товару й висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відтак, ненадання документів, які відсутні в декларанта, не свідчить про неналежне виконання вимог митниці надати додаткові документи та в цілому не може свідчити про наявність розбіжностей у наданих документах.

При цьому законодавець вимагає надання проформи-інвойса в силу частини другої статті 53 МК України лише за умови, що товар не є об`єктом купівлі-продажу, що залишилося поза увагою відповідача.

Суд не бере до уваги виявлені недоліки в копії митної декларації країни відправлення, адже цей документ не є документом, що підтверджує митну вартість товару, а носить виключно інформаційний характер. Більше того, позивач не відповідає за зміст цього документа, адже він оформлюється продавцем з урахуванням вимог законодавства Китайської Народної Республіки.

Суд критично ставиться до інших виявлених відповідачем недоліків у документах, наданих позивачем, адже виявлені недоліки не можуть спростовувати заявлений позивачем рівень митної вартості товару, який підтверджується наданими належними та допустимими доказами, а саме: контрактом, комерційним інвойсом №05-09/20 від 09.12.2020, виставленим продавцем, платіжними дорученнями позивача №84JBKLKA від 12.10.2020, №106JBKLL1 від 26.01.2021 та №107JBKLL1 від 27.01.2021, оборотно-сальдовою відомістю позивача по рахунку бухгалтерського обліку 632 за період із 01.01.2021 по 26.02.2021 у розрізі кредиторської заборгованості перед продавцем, полісом морського страхування №ANAJA9924221Q000635T від 28.12.2020, укладеним між страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd. та продавцем, та не викликають у суду сумнівів у достовірності визначеної позивачем митної вартості товару.

Проаналізувавши доводи митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що позивачем було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару, та що в документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Зі змісту спірного рішення відповідача №UA110170/2021/000002/2 від 04.03.2021 слідує, що митний орган не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за основним методом визначення митної вартості.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що визначена позивачем у відповідній митній декларації митна вартість товару базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.

Суд також дослідив правомірність застосування відповідачем шостого (резервного) методу визначення митної вартості товарів при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA110170/2021/000002/2 від 04.03.2021 відповідач скоригував митну вартість спірного товару №3 до рівня 11 049,50 доларів США, використавши раніше визнану митним органом митну вартість товару за додатковою митною декларацією ІМ40ДТ №UA500070/2021/001686 від 22.02.2021 в розмірі 4,51 долари США за 1 кг.

Водночас, матеріали справи свідчать, що митна вартість референтного товару №1 за додатковою митною декларацією ІМ40ДТ №UA500070/2021/001686 від 22.02.2021 склала 2,98 долари США за 1 кг (1 773 639,70 грн. / 28,046 / 21 188 кг), що не узгоджується з вищенаведеним розрахунком відповідача про рівень митної вартості в 4,51 долари США за 1 кг.

Суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 19.06.2018 в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18), від 31.01.2018 в справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02.03.2018 по справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).

Між тим, як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення, у ньому зазначено лише дати та номери використаних відповідачем митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості товарів, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Судом встановлено, що товари за митними деклараціями ІМ40ДЕ №UA100130/2021/001944 від 16.02.2021 та ІМ40ДТ №UA500070/2021/001686 від 22.02.2021

постачалися на умовах FOB м. Шанхай, Китайська Народна Республіка та CPT м. Київ, Україна відповідно, які не передбачають включення до ціни товару його страхування зі сторони продавця, у той час, коли спірний товар позивача постачався на умовах CIF м. Запоріжжя, Україна., які передбачають обов`язок продавця застрахувати товар.

Отже, відповідач здійснив коригування митної вартості спірних товару №1 та №3 без урахування відмінностей у складових митної вартості товарів (вартості страхування) та маршрутах їх поставки (референтних та спірних товарів).

Отже, висновки відповідача щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості імпортованого товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості на підставі митних декларацій ІМ40ДЕ №UA100430/2021/001944 від 16.02.2021, ІМ40ДЕ №UA100430/2021/000769 від 25.01.2021 та ІМ40ДТ №UA500070/2021/001686 від 22.02.2021 є протиправним.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за ціною договору.

Отже, у відповідача під час прийняття вказаного рішення не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним (резервним) методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

За таких обставин позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA110170/2021/000002/2 від 04.03.2021 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський Пух України» (71600, Запорізька область, м. Василівка, вул. Богдана Хмельницького, 3, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, буд.22, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 04.03.2021 №UA110170/2021/000002/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський Пух України» (71600, Запорізька область, м. Василівка, вул. Богдана Хмельницького, 3, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, буд.22, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 27.10.2021.

Суддя О.В. Конишева