Справа № 480/5876/21
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року справа № 480/5876/21

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5876/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Сумській області, викладене у листі №3275-3592/Д-02/8-1800/21 від 24.05.2021 про відмову в перерахунку пенсії в розмірі 90 % від місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Сумської обласної прокуратури від 15.04.2021 № 21-295 вих-21 за посадою прокурора м. Суми, без обмеження максимального розміру пенсії;

- зобов`язати провести перерахунок з 01.04.2021 та виплачувати без обмеження максимального розміру пенсії призначену ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного у довідці Сумської обласної прокуратури від 15.04.2021 № 21-295 вих-21 за посадою прокурора м. Суми, та виплатити різницю у розмірі пенсії з 01.04.2021, з урахуванням проведених виплат.

Вимоги мотивовані тим, що позивач з 08 вересня 2006 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області як пенсіонер органів прокуратури та отримує пенсію за вислугою років. Пенсія була призначена відповідно до ч. 1 ст. 50-1- Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ у розмірі 90 відсотків від суми (чинного) заробітку без обмежень її граничного розміру. При підвищенні розміру заробітної плати працюючим працівникам Пенсійний фонд неодноразово здійснював перерахунок пенсії згідно з наданими довідками прокуратури за правилами частин 12 та 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від суми (чинного) заробітку без обмежень її граничного розміру. Також право позивача на отримання пенсії в розмірі 90 % від суми (чинного) заробітку без обмежень її граничного розміру доведено в судовому порядку, зокрема, постановою Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2016 року у справі №591/1374/16-а. 15.04.2021 в Сумській обласній прокуратурі позивач отримав довідку №21-295 вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії за відповідною (прирівняною) посадою прокурора м. Суми, яку позивач 16.04.2021 року надав до Пенсійного фонду для перерахунку пенсії, але відповіді не отримав. Про перерахунок пенсії позивачу стало відомо з інформації, яка міститься в особистому кабінеті на сайті Пенсійного фонду у розділі «Портал електронних послуг», згідно якого рішеннями Пенсійного фонду №79 від 20.04.21 та від 24.05.2021 проведено перерахунок пенсії, але фактично здійснено не перерахунок, а перепризначення пенсії з 01.04.2021, оскільки незаконно зменшено відсоток розміру пенсії з 90% до 60%, та незаконно застосовано обмеження суми пенсії максимальним розміром. На електронне звернення позивача від 29.04.2021 щодо незгоди зі зменшенням відсоткового розміру пенсії та обмеження її граничним розміром та здійснення перерахунку в розмірі 90 процентів і без обмеження її максимального розміру Пенсійний фонд у листі від 24.05.2021 №3275-3592/Д-02/8-1800/21 зазначив, що розмір пенсії, обчислений з урахуванням статті 86 Закону № 1697-УІІ з 01.04.2021 у максимальному розмірі 17690,00 грн. На думку позивача, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 79 від 20.04.2021, яким при перерахунку пенсії змінено (зменшено) відсотковий розмір пенсії за вислугу років з 90% до 60% від загальної суми складових місячної (чинної) заробітної плати вказаних у довідці та обмежено пенсію максимальним розміром є протиправним, оскільки пенсія йому призначалася у 2006 році розмірі 90% заробітної плати працюючого працівника прокуратури без будь-яких обмежень максимального її розміру, тому подальші зміни в законодавстві про зменшення пенсії у відсотковому значенні та застосування обмежень розміру пенсії не повинні застосовуватися до позивача.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не скористалося своїм правом, визначеним статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України та не подало до суду відзиву на позов.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини.

08 вересня 2006 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугою років як працівнику органів прокуратури у розмірі 90% від суми місячного заробітку відповідно до ч. 1 ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції від 20.01.2005 №2377-IV).

21 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в м. Сумах, у якого він перебував на обліку, із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку. До заяви позивачем надана довідка прокуратури Сумської області № 73-зп-16 від 21.03.2016.

Проте, рішенням від 23.03.2016 УПФУ в м. Сумах позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку з посиланням на положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Тому ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2016 року у справі №591/1374/16-а визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Сумах з приводу відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки №73-зп-16. Зобов`язано Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно дост. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Сумської області №73-зп-16 від 21.03.2016 року, починаючи з 01.04.2016 та без обмеження її максимального розміру.

15 квітня 2021 року ОСОБА_1 отримав у Сумській обласній прокуратурі довідку №21-295 вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії за відповідною (прирівняною) посадою прокурора м. Суми, яку 16 квітня 2021 року надав до ГУ ПФУ в Сумській області для перерахунку пенсії.

З інформації, яка міститься в особистому кабінеті на сайті Пенсійного фонду у розділі «Портал електронних послуг» позивачу стало відомо, що рішеннями ГУ ПФУ в Сумській області № 79 від 20.04.21 та від 24.05.2021 проведено перерахунок пенсії.

При цьому, з 01.04.2021 позивачу зменшено відсоток розміру пенсії з 90% до 60% та застосовано обмеження суми пенсії максимальним розміром.

На електронне звернення ОСОБА_1 від 29.04.2021 щодо незгоди зі зменшенням відсоткового розміру пенсії та обмеження її граничним розміром та здійснення перерахунку в розмірі 90 процентів і без обмеження її максимального розміру відповідач у листі від 24.05.2021 №3275-3592/Д-02/8-1800/21 зазначив, що розмір пенсії, обчислений з урахуванням статті 86 Закон № 1697-УІІ з 01.04.2021 у максимальному розмірі 17690,00 грн.

Вважаючи рішення ГУ ПФУ в Сумській області протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною першою та третьою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також: у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також: бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий, від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом від 05.11.1991 №1789-ХІІ "Про прокуратуру".

Відповідно до частин 1, 2 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 (чинного на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно із частиною дванадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в органах прокуратури та набув права на пенсійне забезпечення на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції, чинній на час набуття такого права).

У подальшому, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VI від 08.07.2011 не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно з частинами 13, 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону №3668-VI від 08.07.2011) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 3668-УІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789- XII, які змін у зв`язку із прийняттям Закону № 3668-УІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

14 жовтня 2014 року Верховною Радою України прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Згідно з пунктом 3 розділу XII Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ попередній Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ із змінами, в тому числі ч. 13, 18 ст. 50-1, які визначали умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність.

Новий Закон України «Про прокуратуру» також містив положення щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури, а саме, ст. 86 Закону, згідно з частиною 13 якої пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути сплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Частиною другою ст. 86 Закону № 1697-VII визначалося, що пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У подальшому Законом України №76-VІІІ від 28.12.2014 до частини другої цієї статті внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Цим же Законом були внесені зміни до частини двадцятої статті 86, згідно якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, Кабінетом Міністрів України не прийнято жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

13.12.2019 Конституційний Суд України своїм рішенням №7-р(ІІ)/2019 визнав положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), зазначивши, що вона втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За змістом частини першої статті 97 Закону України "Про Конституційний Суд України" суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Так, Конституційний Суд України у пункті 3 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 установив такий порядок його виконання:

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (тобто, з 13 грудня 2019 року);

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, з огляду на ухвалення Конституційним Судом України Рішення №7-р(ІІ)/2019 у Законі №1697-VII з 13.12.2019 відсутня вимога про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати відповідної категорії працівників, як те передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII.

Водночас положення Закону № 1697-VІІ в первинній редакції щодо підстав та порядку перерахунку раніше призначених пенсій працівникам органів прокуратури змін не зазнали, а вимоги ч.2 ст. 86 цього Закону стосуються виключно призначення пенсій працівникам органів прокуратури в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати у разі реалізації ними такого права після набрання чинності Закону № 1697-VII, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що при перерахунку пенсії пенсіонерам органів прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії (ст.50-1 Закону№1789-ХІІ).

Частина друга ст. 86 Закону № 1697-VІІ регулює правовідносини з призначення пенсії, а не її перерахунку, що не є тотожним поняттям, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Оскільки перерахунок пенсії пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати, то при визначенні перерахованого розміру не може бути застосоване законодавство, яке стосується порядку призначення пенсії.

Частина двадцята ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», яка регулює порядок перерахунку пенсії, не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Також, на законодавчому рівні чи нормативними актами не передбачено право органів Пенсійного фонду переглядати процент розрахунку вже призначеної пенсії за вислугу років за Законом України «Про прокуратуру».

Отже, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії визначеного частиною другою ст.86 Закону України «Про прокуратуру», яка застосовується саме при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір заробітної плати (грошового забезпечення).

Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, згідно яких відсотки, які були визначенні при призначенні пенсії, повинні зберігатись і в подальшому при проведенні перерахунку.

Стосовно посилань відповідача на застосування обмеження пенсії позивача максимальним розміром суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII (в редакції станом на 14.10.2014), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Після прийняття даного Закону, ще до вступу його в силу 15.07.2015, вносились зміни, і на даний час положення щодо обмеження пенсій максимальним розміром міститься в абзаці 6 ч. 15 ст. 86 Закону №1697- VII.

Разом з тим, суд звертає увагу, що вперше після прийняття Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII, обмеження максимального розміру пенсії працівникам прокуратури було застосоване Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VІ.

Так відповідно до ст. 2 цього Закону було визначено, що максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема Закону України «Про прокуратуру», (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, слід зауважити, що згідно із статтями 22 та 64 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 пенсія за вислугу років була призначена з 08 вересня 2006, тобто за нормами Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991.

На момент призначення позивачу пенсії жодних обмежень максимального розміру пенсії не передбачалось.

Питання правомірності зменшення відсоткового значення пенсії з 90% до 60% та застосування обмеження граничного розміру пенсії при перерахунку пенсії позивачу, вже вирішувалося судом.

Згідно з Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2016 року у справі №591/1374/16-а визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Сумах з приводу відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки №73-зп-16. Зобов`язано Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно дост. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Сумської області №73-зп-16 від 21.03.2016, починаючи з 01.04.2016 та без обмеження її максимального розміру.

Що стосується Закону № 213-VII від 02.03.2013, яким внесено зміни до частини п`ятнадцятої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991, і згідно якого максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, то вказана норма набрала чинності вже після призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Крім того, частиною 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Тобто, законодавчо була закріплена норма, що обмеження пенсії максимальним розміром, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Аналогічна вказаній нормі правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.10.2018 у справі № 127/4267/17.

Постановою Верховного Суд від 12.11.2019 у справі № 360/1428/17 також визначено, що дія положень Закону України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо значення максимального граничного розміру пенсії (обмеження) застосовуються до пенсій, які призначаються, починаючи з 01.01.2016 (пункт 2 Прикінцевих положень цього Закону).

У контексті викладеного, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Крім того, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до статті 22 Конституції України не допускається.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018 зазначено, що положення частини 1 статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Зміст права громадян на соціальний захист, гарантований ст.46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч.1 ст.3); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст.48). На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. У разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб.

Новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами України від 02.03.2015 №213-VII, від 28.12.2014 №76-VIII та від 14.10.2014 №1697-VII, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Однак, оскільки частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії та визначала умовою перерахунку пенсії за вислугу років працівника прокуратури збільшення заробітної плати за посадою, з якої ця особа звільнялася на пенсію) з 01.01.2015 є нечинною, то при здійсненні перерахунку розміру пенсії працівникам органів прокурори, які набули право на пенсію під час дії вищевказаної норми, наразі слід керуватись діючим законодавством, зокрема статтею 86 Закону №1697-VII.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.09.2020 у справі №560/2120/20 та висновки якої відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховуються судом.

Але при цьому, суд наголошує, що вищевказаний перерахунок належить проводити без врахування тих положень, якими обмежується відсоток розрахунку складових заробітної плати та максимальний розмір пенсії, позаяк вони погіршують становище тих громадян, які набули право на пенсію за нормами статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991, до внесення змін Законом №213-VII від 02.03.2013.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-ІV, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Пенсія, як гарантована щомісячна грошова виплата та вид соціального забезпечення, є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у редакції протоколів № 11 та № 14, 04.11.1950, визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І цієї Конвенції.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

26.06.2014 Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У постанові Верховного Суду від 29.04.2020 (справа № 490/5366/16-а) колегія суддів зазначила, що оскільки перерахунок пенсії позивачки пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної їй пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивачки.

Конституційний Суд України також у своєму рішенні від 13.12.2019 №7-р(П)/2019 зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Частина 20 статті 86 Закону в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте, згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, з метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність рішень ГУ ПФУ в Сумській області № 79 від 20.04.2021 та № 79 від 24.05.2021, на підставі яких ОСОБА_1 було здійснено перерахунок (зменшення) відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 90 % до 60 % від місячної заробітної плати за відповідною посадою працівника органу прокуратури та обмежено її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність).

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, який викладений у постанові від 04 березня 2021 року у справі № 589/3997/16-а.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив: «Згідно положень абзацу 6 пункту 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України від 02 березня 2015 р. N 213-VIII і Закону України № 911-VIII від 24 грудня 2015 р.), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Однак, згідно пункту 2 Прикінцевих Положень Закону України від 02 березня 2015 р. N213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) встановлений цим Законом стосується саме працюючих пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно із п.п. 1 та 2 Прикінцевих Положень Закону України № 911-VIII від 24 грудня 2015 цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

З огляду на ту обставину, що позивач є непрацюючим пенсіонером, і пенсія призначена йому до 01 січня 2016 року, то до розміру пенсії позивача не застосовуються обмеження максимального розміру пенсії, визначені абзацом шостим частини п`ятнадцятої ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014р.

З урахуванням вище зазначеного, колегія суддів КАС ВС погоджується з висновками судів попередніх інстанції з приводу того, що перерахунок пенсії позивачу має бути проведений … без обмеження її максимального розміру».

Суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішень ГУ ПФУ в Сумській області № 79 від 20.04.2021 та № 79 від 24.05.2021, на підставі яких ОСОБА_1 було здійснено перерахунок (зменшення) відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 90 % до 60 % від місячної заробітної плати за відповідною посадою працівника органу прокуратури та обмежено її максимальним розміром, та зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2021 перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку зазначеного у довідці Сумської обласної прокуратури від 15.04.2021 року № 21-295 вих-21 за посадою прокурора м. Суми без обмеження максимального розміру пенсії, та виплатити різницю у розмірі пенсії з 01.04.2021, з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з ГУ ПФУ в Сумській області за рахунок його бюджетних асигнувань суму судового збору в розмірі 908грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 20.04.2021 № 79 та від 24.05.2021 №79, на підставі яких ОСОБА_1 було здійснено перерахунок (зменшення) відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 90 % до 60 % від місячної заробітної плати за відповідною посадою працівника органу прокуратури та обмежено її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області () здійснити з 01.04.2021 перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку зазначеного у довідці Сумської обласної прокуратури від 15.04.2021 № 21-295 вих-21 за посадою прокурора м. Суми без обмеження максимального розміру пенсії, та виплатити різницю у розмірі пенсії з 01.04.2021, з урахуванням проведених виплат

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) суму судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар