Справа № 260/4112/21
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Ужгород№ 260/4112/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Ватлін Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 21 жовтня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 26 жовтня 2021 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, Головне управління), яким просить: 1) визнати протиправними дії голови комісії з ліквідації начальника ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області І. Завальнюк щодо винесення наказ № 64 від 25.01.2021 року про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою гр. ОСОБА_1 ; 2) скасувати наказ № 64 голови комісії з ліквідації начальника ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області І.Завальнюк від 25.01.2021 року про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою гр. ОСОБА_1 ; 3) зобов`язати уповноважену особу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вжити заходи для погодження гр. ОСОБА_1 акту меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, що знаходиться за межами населених пунктів на території Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виготовлений Приватним підприємством Закарпатський геодезично-кадастровий центр «Земля» протягом двох тижнів з дня набуття рішення законної сили; 4) стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області сплачений судовий збір у розмірі 951,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 грудня 2020 року начальнику ГУ Держеокадастру у Закарпатській області скеровано клопотання з проханням надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність безоплатно для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 (два) га. ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області протягом визначеного місячного терміну, тобто в строк 11 січня 2021 року, позивачу не надано ні дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ні мотивовану письмову відмову. 08 лютого 2021 року начальнику ГУ Держеокадастру у Закарпатській області направлено заяву із повідомленням про укладання 02 лютого 2021 року договору № 18 з ПП Закарпатський геодезично - кадастровий центр «Земля» відносно розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га із наданням копії такого договору. 08 квітня 2021 року начальнику ГУ Держеокадастру у Закарпатській області направлено позивачем письмове повідомлення про те, що 20 квітня 2021 року о 12.00 год. будуть проведенні роботи з погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. 06 травня 2021 року позивачем отримано поштове відправлення, в якому містилась, зокрема копія наказу № 64 від 25.01.2021 року про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою гр. ОСОБА_1 . Позивач вважає наказ № 64 ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 25.01.2021 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_1 » безпідставним, а такі дії протиправними, що в свою чергу суперечать чинному законодавству України.

Ухвалою судді від 16.09.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки листом від 06.01.2021 р. № 10/402-21-0.28 відділом в Ужгородсьому районі Головного управління надано інформацію, що земельна ділянка, яка намічена до відведення у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Баранинської сільської ради Ужгородського району, відноситься до земель сільськогосподарського призначення, багаторічні насадження, форма власності державна та земельна ділянка перебуває в користуванні на умовах оренди Корпорація з питань садівництва виноградарства виноробної та консервної продукції «Садвинпром» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 01.01. Таким чином, надавши позивачу земельну ділянку із земель які перебувають в користуванні на умовах оренди, Головне управління порушило б приписи чинного законодавства та вийшло за межі своїх повноважень, визначених нормами частини четвертої та п`ятої статті 116 Земельного кодексу України, згідно яких передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, а надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. У зв`язку з чим, за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 та, враховуючи всю надану інформацію, Головним управлінням прийнято наказ від 25.01.2021 за № 64 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 грудня 2020 року позивач звернувся до ГУ Держеокадастру у Закарпатській області з клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність безоплатно для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 (два) га.

22 грудня 2021 року відповідачем, у відповідності до листа Держгеокадастру від 17.12.2015 № ДС-22-28-0.13-17493/23-15 щодо прозорості надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність чи користування та до наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 21.03.2017 № 69 про розгляд звернень юридичних і фізичних осіб щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, направлено лист до Відділу в Ужгородському районі Головного управління № 1661/0/18-20 стосовно надання Головному управлінню наявних відомостей з державного земельного кадастру, а також викопіювання з індексної карти (плану), на якій орієнтовно відображено запитувану земельну ділянку. Також у відповідності до статей 15-1, 116, 118, 121 та 122 Земельного кодексу України, з метою отримання додаткової інформації, необхідної для перевірки клопотань гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, Головним управлінням доручено Відділу в Ужгородському районі Головного управління здійснити перевірку наданих матеріалів. Окрім того, Головне управління просило надати інформацію про вид угідь, відповідно до статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, зазначити, чи не відносяться земельні ділянки до земель товарного сільськогосподарського виробництва, чи не проінвентаризовані земельні ділянки за державні кошти, чи включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги.

Листом від 06.01.2021 р. № 10/402-21-0.28 відділом в Ужгородському районі Головного управління надано інформацію, що земельна ділянка, яка намічена до відведення у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Баранинської сільської ради Ужгородського району відноситься до земель сільськогосподарського призначення, багаторічні насадження, форма власності державна та земельна ділянка перебуває в користуванні на умовах оренди - Корпорація з питань садівництва виноградарства виноробної та консервної продукції «Садвинром» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 01.01.

За результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 та, враховуючи надану інформацію, відповідачем прийнято наказ від 25.01.2021 р. за № 64 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Разом з тим, оскільки позивачем не було отримано протягом місячного терміну ні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ні мотивованої відмови, з врахуванням ст. 118 Земельного кодексу України, 08.02.2021 року до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області було направлено позивачем заяву із повідомленням про укладення 02.02.2021 року договору № 18 з ПП Закарпатський геодезично - кадастровий центр «Земля» відносно розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га.

Враховуючи розроблений проект технічної документації ПП Закарпатський геодезично - кадастровий центр «Земля» та те, що ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області є власником (користувачем) суміжної земельної ділянки 08.04.2021 року - начальнику ГУ Держеокадастру у Закарпатській області направлено позивачем письмове повідомлення про те, що 20 квітня 2021 року о 12.00 год. будуть проведенні роботи з погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

06 травня 2021 року позивачем отримано поштове відправлення ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, в якому містилось, зокрема: лист вих. № М-65/1-335/6-21 від 16.04.2021; копія листа вих. № М-67/0-156/6-21 від 17.02.2021 року; копія наказу № 64 від 25.01.2021 року про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

З вищевказаних листів ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вбачається, що за результатами розгляду клопотання Головним управлінням видано наказ від 25.01.2021 р. № 64 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою». Підставою відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою стало те, що вказані у клопотанні землі перебувають у користуванні на умовах оренди в Корпорації з питань садівництва виноградарства виноробної та консервної продукції «Садвинпром». Одночасно наголошено, що позивачем укладено договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 02.02.2021 № 18 із ПП Закарпатський геодезично - кадастровий центр «Земля» після видачі наказу від 25.01.2021 № 64.

Із земель, що розташовані на території Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, перебувають у користуванні на умовах оренди згідно з договором оренди землі від 29.04.2004 б/н терміном на 50 років між Ужгородською районною державною адміністрацією та Корпорацією з питань садівництва, виноградарства, виноробної та консервної промисловості «Закарпатсадвинпром», відповідно до договору оренди землі.

03 вересня 2021 року позивач звернувся до землевпорядної організації - ПП Закарпатський геодезично - кадастровий центр «Земля», яке виготовило технічну документацію на земельну ділянку, де отримав особисто листа вих. № 47 від 31.08.2021 р., яким повідомлено, що у зв`язку із наявністю наказу № 64 ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 25.01.2021 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_1 », ПП Закарпатський геодезично - кадастровий центр «Земля» не може вчиняти дії із подальшого погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Вважаючи наказ від 25.01.2021 року № 64 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 5 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельне законодавство базується на принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; г) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Стаття 80 ЗК України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності.

При цьому, ст. 122 ЗК України розмежовано повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Так, ч. 4 ст. 122 ЗК України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з пунктами 1-3, підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 р. № 308 (зі змінами, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру та йому підпорядковане. Голова місцевої державної адміністрації координує діяльність Головного управління і сприяє йому у виконанні покладених на нього завдань.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та п. «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження. сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Разом з тим, ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частинами 2 та 3 ст. 116 ЗК України встановлено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 4 та 5 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, а надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено у ст. 118 ЗК України, відповідно до ч. 1 якої - громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки (ч. 2 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами. населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (абзац другий ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч. 9 ст. 118 ЗК України).

Отже, ЗК України визначає орган та порядок надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення (державної власності) в оренду чи у власність.

З аналізу наведених положень ЗК України вбачається, що ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області передає у власність або в користування земельні ділянки із земель державної власності тільки сільськогосподарського призначення.

Слід також відмітити, що відповідно до ст. 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому ст. 186-1 ЗК України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до ст. 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючнм актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі № 815/5987/14, постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17, від 11 червня 2019 року у справі № 826/841/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц.

Так, як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області з клопотанням від 10.12.2020 року стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства. До клопотання ним були подані копії паспорта, ідентифікаційного коду та графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

22 грудня 2021 року відповідачем у відповідності до листа Держгеокадастру від 17.12.2015 № ДС-22-28-0.13-17493/23-15 щодо прозорості надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність чи користування та до наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 21.03.2017 № 69 про розгляд звернень юридичних і фізичних осіб щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності направлено лист до Відділу в Ужгородському районі Головного управління № 1661/0/18-20 стосовно надання наявних відомостей з державного земельного кадастру, а також викопіювання з індексної карти (плану), на якій орієнтовно відображено запитувану земельну ділянку. Також, у відповідності до ст.ст. 15-1, 116, 118, 121 та 122 ЗК України з метою отримання додаткової інформації, необхідної для перевірки клопотань ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем доручено Відділу в Ужгородському районі Головного управління здійснити перевірку наданих матеріалів. Окрім того, відповідач просив надати інформацію про вид угідь, відповідно до статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, зазначити, чи не відносяться земельні ділянки до земель товарного сільськогосподарського виробництва, чи не проінвентаризовані земельні ділянки за державні кошти, чи включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги.

Листом від 06.01.2021 року № 10/402-21-0.28 відділом в Ужгородському районі Головного управління надано інформацію, що земельна ділянка, яка намічена до відведення у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту відноситься до земель сільськогосподарського призначення, багаторічні насадження, форма власності державна та земельна ділянка перебуває в користуванні на умовах оренди Корпорації з питань садівництва виноградарства виноробної та консервної продукції «Закарпатсадвинпром» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 01.01., що підтверджується наявним в матеріалах справи договором оренди землі від 29.04.2004 року.

Таким чином, суд звертає увагу, що надавши позивачу земельну ділянку із земель які перебувають в користуванні на умовах оренди, ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області порушило б приписи чинного законодавства та вийшло за межі своїх повноважень визначених нормами ч.ч. 4 та 5 ст. 116 ЗК України, згідно яких передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, а надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У зв`язку з чим, за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 та, враховуючи всю надану інформацію, відповідачем прийнято наказ від 25.01.2021 за № 64 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Щодо посилань позивача про те, що відсутня така юридична особа, як Корпорація з питань садівництва, виноградарства виноробної та консервної продукції «Садвинпром», то суд враховує, що наказом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області № 255-СГ від 28.05.2021 року внесено зміни до наказу від 25.01.2021 року № 64 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», а саме у преамбулі наказу слово «Садвинпром» замінено на слово «Закарпатсадвинпром».

Стосовно ненадання відповідачем в місячний термін дозволу на розроблення проекту землеустрою або вмотивованої письмової відмови у наданні такого дозволу, суд звертає увагу на наступне.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд зазначає, що обов`язком відповідача є прийняття у місячний строк за наслідками розгляду поданого позивачем клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Так, матеріалами справи підтверджується те, що у строк до 11.01.2021 року включно відповідачем не було прийнято рішення за клопотанням позивача. Відповідачем також не надано суду належних та допустимих доказів повідомлення позивача про те, що наказом від 25.01.2021 року № 64 йому відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Тому 02.02.2021 року, у відповідності до ст. 118 ЗК України, між позивачем та виконавцем ПП Закарпатський геодезично-кадастровий центр «Земля» укладено договір № 18 про надання послуг по розробленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

08.02.2021 року позивач письмово повідомив ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, що підтверджується матеріалами справи.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем дійсно допущено порушення місячного строку розгляду клопотання позивача.

Строк розгляду клопотання є строком виконання органом виконавчої влади своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього. Недотримання строку виконання обов`язку не означає припинення повноважень органу і втрату ним правоможності на ухвалення будь-яких рішень, в тому числі й тих, які є предметом спору у цій справі. Тому, пропуск цього строку сам по собі не свідчить про протиправність ухваленого рішення.

Згідно з абзацом третім ч. 7 ст. 118 ЗК України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.

Проте, цією нормою закріплено виключно право, а не обов`язок громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його надані після спливу місячного строку

Використання особою права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу не позбавляє обов`язку відповідача розглянути заяву згідно із чинним законодавством та прийняти відповідне рішення.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №509/4156/15-а.

Порушення встановленого ч. 7 ст. 118 ЗК України місячного строку розгляду клопотання позивача, що обумовило виникнення підстав для використання позивачем права на самостійне замовлення розробки проекту землеустрою, не може безумовно свідчити про протиправність прийнятого відповідачем рішення.

Як зазначалось вище, 25.01.2021 року наказом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області № 64 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Підставою для відмови у наданні такого дозволу позивача стало те, що вказані у клопотанні землі перебувають у користуванні на умовах оренди в Корпорації з питань садівництва виноградарства виноробної та консервної продукції «Закарпатсадвинпром».

Таким чином, суд вважає, що відмовляючи у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою відповідач діяв відповідно до норм чинного земельного законодавства, а оскаржуваний наказ № 64 від 25.01.2021 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Згідно норм ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.І. Рейті