Справа № 640/4058/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2021 року м. Київ № 640/4058/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
провизнання протиправною бездіяльності та стягнення індексації грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДР: НОМЕР_3 ), в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018;

2) стягнути з відповідача на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 у розмірі 17 781,74 грн.

Позиція позивача.
Позивач зазначає, що проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді начальника штабу - першого заступника командиру батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , де отримував грошове забезпечення.

Зазначає також, що наказом начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України №212 від 25.07.2018 року, був звільнений у запас за закінченням строку контракту. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №196 від 27.08.2018 року позивач був виключений зі списків особового складу частини та направлений для зарахування на військовий облік до Знам`янського ОМВК Кіровоградської області.

Позивач зазначає, що за час проходження служби з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року йому не було проведено виплату індексації його грошового забезпечення.

У позові зазначається, що 30 січня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив здійснити нарахування та виплату мені індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року та надати довідку із помісячним розрахунком індексації за період з 01.01.2016 року по 01.03.2020 року.

Листом від 07 лютого 2020 року відповідач повідомив, що у 2016 - 2018 роках у військової частини не було можливості здійснювати виплату індексації через недостатнє фінансування.

Також, як зазначає позивач, відповідачем було надано довідку, відповідно до якої сума нарахованої, але не виплаченої позивачу індексації за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року становить 17781,74 грн (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят одна гривня 74 копійки).

Посилаючись на положення профільного законодавства, позивач вважає таку бездіяльність відповідача, що стосується не виплати індексації грошового забезпечення, протиправною.

Позиція відповідача.
Зазначає, що військова частина НОМЕР_1 повністю фінансується з Державного бюджету, а тому індексація грошового забезпечення військовослужбовців та її виплата можлива лише за наявності необхідних фінансових призначень на відповідний рік.

Додає, що пунктом 14 Порядку проведення індексації грошових доходів населення встановлено, що роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

У листі директора Департаменту фінансів МО України № 248/1485 від 26.03.2018 зазначено, що відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики України 2017 року - механізму нарахування та виплати індексації військовослужбовцям ЗС України у січні 2016 року - лютому 2018 року.

Листом директора Департаменту фінансів МО України № 248/7340 від 31.10.2018 р. повідомлялося, що в березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, і індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком з квітня по вересень 2018 року не перевищив 103%, тобто право на індексацію грошового забезпечення ще не настало.

Відповідач додає, що Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII «Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» встановлено, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

При цьому, зміна механізму нарахування певних видів соціальних витрат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Процесуальні дії, вчинені у справі.
Ухвалою судді від 02.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами ст. 263 КАС України.

Встановлені судом обставини.
Так, у даному випадку учасниками справи не спростовуються та не заперечуються обставини перебування позивача на службі, звільнення, а також обставини щодо взаємовідносин позивача із відповідачем щодо індексації грошового забезпечення.

При цьому, 30.01.2020 позивач звернувся до в/ч із заявою (вх. від 04.02.2020) в якій просив: здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 01.03.2018; надати довідку із щомісячним розрахунком індексації за вказаний період.

Позивачу надана відповідь від 07.02.2020 відносно того, що згідно роз`яснення Департаменту фінансів МО України від 04.01.2020 доручено не нараховувати індексацію до окремого роз`яснення. Додається у відповіді, що механізму нарахування та виплати індексації за попередні періоди немає. Також зазначено, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютого 20 І 8 року у Міноборони не було.

Враховуючи вищевикладене, як зазначено у відповіді, підстави для проведення індексації грошового забезпечення відсутні.

Між тим, додана довідка в/ч (Розрахунок) про нарахування позивачу індексації з 01.01.2016 по 28.02.2018. Базовий місяць листопад 2015. До виплати 17 781,74 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), Законом України від 05 жовтня 2000 року №2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон №2017-III), Законом України від 03 липня 1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-XII), Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078).

Статтею 17 Конституції України гарантовано, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

За змістом частини третьої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з положеннями статті 18 Закону №2017-III законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

За визначенням частини другої статті 19 Закону №2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами першою-четвертою та шостою статті 5 Закону №1282-XII визначено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Пунктом 1-1 Порядку №1078 передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з абзацом 2 пункту 4 Порядку №1078 оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Наведені норми у сукупності свідчать про те, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Так, представник відповідача у відзиві звертає увагу як на підставу не проведення індексації грошового забезпечення позивача відсутність бюджетних коштів.

Пунктами 2, 6 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується із 01.12.2015).

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, суд дійшов до висновку, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Положеннями Закону №1282-XII та Порядку №1078 чітко визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 825/874/17.

При цьому, суд враховує, що статтею 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Кечко проти України» зауважив, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
У даному випадку, відповідачем по суті визнається наявність обов`язку щодо нарахування індексації за наведений період, однак, відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01 січня 2016 року до 01 березня 2018 року, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.

При цьому, суд звертає увагу на те, що визначення певної суми належить до виключних функцій фінансових органів, а відтак її визначення у рішенні суду свідчило б про втручання у діяльність державного органу, який має виключні повноваження щодо нарахування, проведення розрахунку та виплати, а відтак, в цій частині позов може бути задоволений шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити суму індексації грошового забезпечення за вказаний вище період.

Відтак, позов підлягає частиковому задоволенню як зазначено вище.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями 2, 5 - 11, 19, 72 -77, 90, 139, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДР: НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 01.03.2018.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДР: НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 01.03.2018

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.
Апеляційні скарги в електронній формі подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя О.А. Кармазін