Справа № 360/3187/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року справа №360/3187/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 р. у справі № 360/3187/21 (головуючий І інстанції Чернявська Т.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому з урахуванням уточненого адміністративного позову, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у не нарахуванні та невиплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 16.08.2020 року по день фактичного розрахунку 09.06.2021 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 16.08.2020 року по день фактичного розрахунку 09.06.2021 року у розмірі 205235,58 грн. (а.с. 1-3).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу на підставі пункту 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 21-23).

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, вважає її такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з 12 квітня 2019 року припинено замовлення для виготовлення ордерів на надання правничої (правової) допомоги друкарським способом відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями та до 01 січня 2022 року адвокатом дозволено використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями. Наголошує, що адвокату Кашубі М.О. був виданий саме цей ордер який був прикріплений до позовної заяви, свідчить надана довідка Ради адвокатів Чернігівської області (а.с. 25-28).

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положеннями частини 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 3 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За приписами частини 1 статті 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Нормами частини 4 статті 59 КАС України регламентовано, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів.

Пунктом 4 рішення Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 дозволено адвокатам України в строк до 01 січня 2022 року використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону.

Відповідно до пункту 5 вказаного рішення, Типова форма ордеру, виготовлена друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, діє після 01 січня 2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні).

Відповідно до пунктів 10, 11 Положення № 36 адвокати, адвокатські об`єднання або адвокатські бюро отримують ордерні книжки за заявами: адвокатів, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально, керівників (уповноважених осіб) адвокатського об`єднання, адвокатського бюро в раді адвокатів регіону, або як виняток у передбачених Радою адвокатів України випадках безпосередньо у Раді адвокатів України, про що здійснюється запис у Журналі реєстрації ордерних книжок відповідної ради. Адвокат, адвокатське об`єднання або адвокатське бюро мають право отримати необхідну їм кількість

ордерних книжок. Адвокати, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально, керівники адвокатського бюро, адвокатське об`єднання зберігають та ведуть облік руху ордерів у Журналі обліку ордерів (Додаток №3), який є предметом адвокатської таємниці, захищеної Законом.

Згідно з абзацом першим пункту 17 Положення № 36 з метою забезпечення єдиних стандартів якості ордерних книжок Рада адвокатів регіону укладає угоду на виготовлення ордерних книжок з підприємствами, що надають послуги з виготовлення друкованої продукції, організовують та координують замовлення.

З аналізу викладеного слідує, що бланки ордерів мають виготовлюватися друкарським способом; ордерна книжка має бути зброшурованою з присвоєною Радою адвокатів України серією та видається за заявою адвоката в раді адвокатів регіону; адвокати мають зберігати та вести облік руху ордерів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що доданий представником позивача до позовної заяви ордер виготовлений ДП «ПК «Зоря» Зам, 20421-УБЗ.2020-ІV, тобто у 2020 році та має серію СВ, а не ЧН. Отже, доданий до позовної заяви ордер оформлений не у відповідності із вимогами пунктів 17, 18 Положення № 36 та не може вважатись документом, що посвідчує повноваження адвоката Кашуби Миколи Олексійовича, як представника позивача.

Суд апеляційної інстанції, не погоджується з таким висновком, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до п.4, п.5 рішення Ради адвокатів України 12.04.2019 № 41 дозволено адвокатам України в строк до 01 січня 2022 року використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону.

Типова форма ордеру, виготовлена друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, діє після 01 січня 2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні).

Крім того, відповідно до довідки Ради адвокатів Чернігівської області від 21.07.2021 року №114, адвокат Кашуба М.О., відповідно до даних Журналу реєстрації ордерів, який ведеться Радою адвокатів Чернігівської області, отримав 13 травня 2021 року ордерну книжку з бланками ордерів серії СВ №149051 СВ №149100 (а.с. 31).

Таким чином, з огляду на те, що означений вище ордер відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», має типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону, наведені судом першої інстанції обставини не свідчать про невідповідність ордера вимогам п. 17, 18 Положення №36 та може вважатись документом, який підтверджує повноваження адвоката на здійснення представницьких функцій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі №П/9901/736/18 звернула увагу, що виходячи зі змісту ч. 1, 3 ст. 26 Закону №5076-VI, ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст. 4001 Кримінального кодексу України). Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення адміністративного позову з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що у разі виникнення сумнівів щодо справжності документа, наданого на підтвердження повноважень представника позивача, суд, реалізуючи принцип офіційного з`ясування обставин у справі, не позбавлений можливості витребувати додаткові документи.

За таких обставин та їх правового регулювання, висновок суду першої інстанції, про відсутність у ОСОБА_2 повноважень на підписання позовної заяви від імені ОСОБА_1 , є надмірно формалізованим.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлені гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ до суду був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа "повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права" (рішення у справах "Bellet v. France" та "Nunes Dias v. Portugal").

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

Також Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

У розглядуваному випадку суд першої інстанції, вирішуючи питання про наявність/відсутність у представника позивача повноваження представляти інтереси останнього, занадто формально підійшов до оцінки обставин, що позбавило позивача права на звернення до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Отже, за наявності належно оформленого ордеру, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву, підписану адвокатом.

Відповідно до пункту 4 частини 1статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 р. у справі № 360/3187/21 задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021р. у справі №360/3187/21 - скасувати.

Справу направити до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Повне судове рішення 26 жовтня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко