Справа № 200/11711/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 р. Справа№200/11711/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

9 вересня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання повторно розглянути заяву від 29 червня 2021 року про перерахунок пенсії із зарахуванням:

- до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах згідно ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці періодів навчання з 1 вересня 1984 року по 4 січня 1988 року, строкової служби з 17 травня 1988 року по 28 травня 1990 року;

- до загального та пільгового стажу за Списком №1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах згідно ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці період роботи з 1 квітня 2018 року по 29 червня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач набув право на перерахунок пенсії з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки відпрацював більше 15 років в умовах зайнятості повний робочий день в шахті на роботах, посадах, які входять до Списку №1. Проте за заявою позивача щодо перерахунку пенсії, відповідач повідомив про відсутність права на перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», у зв`язку із недостатністю стажу на підземних роботах за Списком№1, що обумовлено не зарахуванням періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» «Селидіввугілля», через відсутність сплати ЄСВ. Позивач вважає, що оскільки обов`язок щодо сплати страхових внесків законом покладено на роботодавця, тому наявність заборгованості по їх сплаті не може слугувати підставою, що обмежує реалізацію працівником права на призначення (перерахунок) пенсії. Також позивач вважає протиправними дії відповідача щодо не зарахування періоду військової служби та періоду навчання до пільгового стажу, оскільки після навчання працевлаштувався за спеціальністю та на момент призиву на строкову військову службу позивач працював за професією, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що оскільки у позивача відсутні 15 років стажу на підземних роботах за Списком№1, то підстави для проведення перерахунку пенсії, з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відсутні. Також відповідач вказав, що управлінням правомірно не зараховано позивачу період роботи за який не сплачено страхові внески, що передбачено положеннями статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Крім того відповідач зазначив про безпідставність вимог позивача щодо зарахування періоду навчання та строкової служби, оскільки такі періоди зараховані до пільгового стажу позивача, що підтверджується розрахунком стажу. Відповідач вважає передчасними вимоги позивача щодо перерахунку пенсії з урахуванням положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» оскільки на час прийняття судового рішення не можливо встановити наявність у позивача 15 років стажу на підземних роботах за Списком№1, при цьому обчислення розрахунку стажу належить до дискреційних повноважень Пенсійного фонду.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та витребувати у відповідача докази по справі.

Оскільки суддя Дмитрієв В.С. у період з 13 жовтня 2021 року по 23 жовтня 2021 року перебував у відпустці, розгляд справи здійснюється у перший робочий день.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіює паспорта серія НОМЕР_1 , виданим 18 листопада 1997 року Новогродівським МВ УМВС України в Донецькій області.

З 3 січня 2019 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так на момент призначення пенсії страховий стаж склав 27 років 0 місяців 18 днів, в тому числі за списком №1 10 років 9 місяців 14 днів, розмір пенсії 1497,00 грн., що підтверджується рішенням про призначення пенсії від 15 лютого 2019 року.

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати. Пенсійним органом неодноразово здійснювався в автоматичному режимі перерахунок пенсії позивача.

29 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з рішенням про перерахунок пенсії від 30 червня 2021 року страховий стаж ОСОБА_1 склав 25 років 8 місяців 19 днів, в тому числі робота за Списком №1 10 років 9 місяців 14 днів, розмір пенсії 1934,00 грн.

Як убачається з листа відповідача від 13 серпня 2021 року №10002-9079/Т-15/8-0500/21, при перерахунку пенсії з 1 квітня 2020 року, позивачу враховано страховий стаж по 31 березня 2018 року, при цьому до страхового стажу не зараховано період роботи з 1 квітня 2018 року по 29 лютого 2021 року на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» «Селидіввугілля» через відсутність сплати ЄСВ.

Згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_2 , позивач, зокрема з 15 травня 2015 року працює гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею у Відокремленому підрозділі «Шахта Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля».

Довідкою ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» про затвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у неї від 25 червня 2021 року№09/2278, яка міститься в матеріалах пенсійної справи, підтверджено, що з 1 листопада 2016 року по теперішній час ОСОБА_1 виконує гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією гірник очисного забою, що передбачена Списком 1 розділу 1 підрозділу 1.

Згідно з розрахунком стажу, що наданий позивачем до адміністративного позову, стаж позивача за Списком №1 урахований по 31 березня 2018 року.

Разом з тим, згідно із розрахунку стажу, що наданий відповідачем (рішення про індивідуальний перерахунок від 1 липня 2021 року) страховий і пільговий стаж зараховано по 31 липня 2018 року.

Відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5) про застраховану особу ОСОБА_1 вбачається, що страхувальником ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» сплачено страхові внески по червень 2018 року включно, з липня 2018 року по березень 221 року заробітна плата нараховувалася, проте страхові внески не сплачено.

Позивач, вважаючи, що на момент звернення із заявою від 29 червня 2021 року про перерахунок пенсії набув право на отримання пенсії за віком з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки має 15 років стажу роботи за провідною шахтарською професією за Списком№1, проте розмір його пенсії є значно меншим, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", який набрав чинність 16 вересня 2008 року, в редакції на час звернення позивача з заявою, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 цього Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в редакції на час звернення позивача із заявою, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія цього Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей, зокрема, й тих, що здійснюють добування уранових руд та інших підземних робіт.

Статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Так, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 ч. 2 Закону № 1058-IV).

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18 листопада 2005 № 383 (далі - Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, зайняття повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за відповідним Списком, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 93 року N 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.

Як свідчать матеріали справи, при перерахунку пенсії позивачу не зараховано період роботи з 1 квітня 2018 року до пільгового стажу за Списком № 1 та до підземного стажу для обчислення стажу згідно Закону № 345-VI.

При цьому, відповідач зазначені дії не мотивував та рішення про відмову у зарахуванні вказаних періодів не приймав.

Досліджуючи матеріали справи суд встановив, що записи у трудовій книжці проведено у відповідності та з дотриманням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29 липня 1993 року № 58, а також місять всю необхідну інформацію про характер виконуваною позивачем роботи, зокрема, повний робочий день під землею.

Крім того, матеріали справи містять уточнюючи довідки які підтверджують умови праці позивача.

Матеріали справи не містять інформації щодо сплати страхових внесків в період з липня 2018 року по березень 2021 року. Проте суд зазначає, що за вимогами законодавства, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Суд вважає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів його роботи.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом у постановах від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 242/4793/16-а, від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17, від 04 червня 2019 року у справі №235/900/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 242/1871/17 та № 423/3544/16-а, від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

З огляду на зазначені обставини, суд, належним чином дослідивши всі докази встановив, що записами у трудовій книжці та поданими позивачем документами підтверджується його право на зарахування до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 1 квітня 2018 року по 29 червня 2021 року.

Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2018 року у справі №345/4616/16 дійшов правового висновку, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Так, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за Списком № 1 є досягнення особою відповідного віку, зайняття повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

Суд зазначає, що дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком N 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Як зазначалось вище професії (посади) позивача у спірний період відносяться до Списку № 1, зокрема до розділу «Гірничі роботи», що не заперечується відповідачем.

Таким чином, ураховуючи, що станом на час розгляду справи період роботи з 1 квітня 2018 року по 31 липня 2018 року зараховано до страхового та пільгового стажу позивача, період роботи з 1 серпня 2018 року по 29 червня 2021 року повинен бути зарахований до пільгового стажу роботи на підземних роботах, який дає право на пенсію на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Стосовного позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах згідно ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці періодів навчання з 1 вересня 1984 року по 4 січня 1988 року, строкової служби з 17 травня 1988 року по 28 травня 1990 року, суд зазначає наступне.

Так, згідно матеріалів справи позивач у період з 1 вересня 1984 року по 4 січня 1988 року навчався у МПТУ № 63 м. Новогродівки за спеціальністю електрослюсар підземний, машиніст підземних установок. У місяць закінчення навчального закладу, 12 січня 1988 року, працевлаштувався за набутою спеціальністю електрослюсарем підземним. 11 травня 1988 року звільнений у зв`язку із призивом до лав Радянської Армії, з 17 травня 1988 року по 28 травня 1990 року проходив військову службу. 4 вересня 1990 року - прийнятий електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, що підтверджується записами трудової книжки позивача, дипломом НОМЕР_3 від 5 січня 1988 року, військовим квитком серії НОМЕР_4 від 17 травня 1988 року.

Так, у відзиві на адміністративний позов відповідач посилається на безпідставність позовних вимог в цій частині та стверджує, що такі періоди зараховані до пільгового стажу позивача за Списком№1.

Також відповідачем надані додаткові пояснення, у яких зазначено, що в розрахунок пільгового стажу для визначення права на пенсію зараховано період навчання за фахом з 1 вересня 1984 року по 4 січня 1988 року (3 роки 4 місяці 4 дні), період проходження строкової військової служби з 17 травня 1988 року по 28 травня 1990 року (складає 2 роки 12 місяців), при цьому страховий стаж складає 20 років 0 місяців 18 днів, в тому числі за Списком №1 на підземних роботах 12 років 04 місяці 13 днів, з них навчання за фахом 3 роки 04 місяці 4 дні, військова служба 2 роки 12 днів.

Проте суд зазначає, що зазначені пояснення не підтверджуються матеріалами справи.

Так, згідно з рішенням про перерахунок пенсії від (з 1 липня 2021 року), що наданий до відзиву на адміністративний позов, вбачається, що до стажу роботи за Списком №1 позивачу зараховано період навчання за фахом (3 роки 4 місяці 4 дні), проте військова служба (2 роки 0 місяців 12 днів), не зарахована до пільгового стажу.

Суд зазначає, що підтвердженням зарахування/не зарахування періодів до стажу роботи є саме розрахунок стажу, рішення про призначення/перерахунок пенсії, а не пояснення відповідача, які в даному випадку не підтверджуються відповідними доказами.

Таким чином, суд, ураховуючи, що до пільгового стажу позивача зараховано період навчання та не зараховано період проходження військової служби, зазначає наступне.

Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачають зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Отже, період строкової військової служби повинен зараховуватися до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо особа на момент призову на строкову військову служби працювала за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах або після демобілізації особа працювала за набутою спеціальністю в професійно-технічному закладі.

Як вже зазначалось вище, позивач на момент призову на строкову військову службу працював за професією, що віднесена та зарахована відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1.

Таким чином, оскільки на момент призову на строкову військову службу позивач працював за професією, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано вказаний період до пільгового стажу.

Таким чином, з урахуванням положень статей 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу період проходження строкової військової служби з 17 травня 1988 року по 28 травня 1990 року, до страхового та пільгового стажу за Списком №1 з 1 квітня 2018 року по 29 червня 2021 року, та зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період проходження строкової військової служби з 17 травня 1988 року по 28 травня 1990 року, до страхового та пільгового стажу за Списком №1 з 1 квітня 2018 року по 29 червня 2021 року.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Таким чином, на підставі викладеного вище, ураховуючи, що на час розгляду справи період навчання з 1 вересня 1984 року по 4 січня 1988 року та період роботи з 1 квітня 2018 року по 31 липня 2018 року зараховано до пільгового стажу позивача за Списком№1 суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки станом на час розгляду справи період роботи з 1 квітня 2018 року по 31 липня 2018 року зараховано до страхового та пільгового стажу позивача, тому в цій частині позову слід відмовити.

Також як встановлено вище, період навчання позивача з 1 вересня 1984 року по 4 січня 1988 року зараховано до пільгового стажу позивача за Списком№1, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанцій про сплату судового збору, позивачем за подання даного адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 908 ,00 грн.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду проходження військової служби з 17 травня 1988 року по 28 травня 1990 року, до страхового та пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 1 серпня 2018 року по 29 червня 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) про перерахунок пенсії від 29 червня 2021 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах згідно статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці періодів навчання з 1 вересня 1984 року по 4 січня 1988 року, строкової служби з 17 травня 1988 року по 28 травня 1990 року; до загального та пільгового стажу за Списком №1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах згідно статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці період роботи з 1 серпня 2018 року по 29 червня 2021 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв