Справа № 480/6048/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року Справа №480/6048/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Глазька С.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області, як територіального органу, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС, про стягнення матеріальної допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (), Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС(), в якій просить стягнути з Головного управління ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати за 2020 рік.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він працював в установі відповідача. Позивач звернувся до відповідача з заявою про надання матеріальної допомоги, однак відповідач допомогу не надав, питання не розглянув. Позивач звернувся до суду для захисту своїх прав. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду по справі 480/6551/20 було зобов`язано відповідача розглянути питання про виплату матеріальної допомоги позивачу з урахуванням висновків суду. В той же час, відповідач, повторно розглянувши заяву позивача, не виплатив йому матеріальну допомогу, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також вказаною ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в загальному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

02.08.2021 та 05.08.2021 відповідачі надали до суду відзиви на позовну заяву, в яких проти позовних вимог заперечують.

В обґрунтування заперечень відповідачі зазначають, що чинним законодавством України не визначено, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є обов`язковою виплатою. Керівник державної служби, в межах затвердженого фонду оплати праці, має право прийняти рішення про виплату матеріальної допомоги. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2016 №500 затверджено «Порядок надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань» (далі - Порядок № 500), яким визначено, що матеріальна допомога виплачується один раз на рік, виплати за минулі роки не передбачені. Виплата здійснюється саме в межах фонду оплати праці на 2020 рік.

10.08.2021 позивач надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог.

Ухвалами суду від 27.09.2021 та 04.10.2021 відмовлено у задоволенні заяв відповідачів про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.10.2021 витребувано у Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) докази відсутності коштів у вказаного відповідача у період з 03.04.2020 по 09.04.2020 для виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Ухвала була отримана відповідачем 12.10.2021, однак станом на 26.10.2021, на виконання вказаної ухвали, відповідач не надав суду жодного доказу.

Дослідивши матеріали позову та відзиви на нього, оцінивши належні та допустимі докази в їх взаємозв`язку та сукупності відповідно до вимог ст. 90 КАС України, суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом Головного управління ДПС у Сумській області () №5-0 від 17.09.2019 був призначений на посаду начальника управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Сумській області у порядку переведення з посади начальника юридичного управління Головного управління ДФС у Сумській області.

Наказом Головного управління ДПС у Сумській області № 62-о від 09.04.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 " позивача було звільнено з Головного управління ДПС у Сумській області.

Відповідно до ч.2 ст.54 Закону України "Про державну службу", державним службовцям може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Оскільки Головним управлінням ДПС у Сумській області у березні та квітні 2020 року надавалася матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань працівникам Головного управління ДПС у Сумській області, зокрема і працівникам управління правового забезпечення, позивач також вважав за необхідне скористатися своїм правом на отримання допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Враховуючи надане право, а також надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань іншим працівникам, відповідно до ч.2 ст.54 Закону України "Про державну службу", позивач направив поштою заяву від 03.04.2020 до Головного управління ДПС у Сумські області (а.с.7).

Проте, ні відповіді на заяву, ні коштів він не отримав.

Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду з позовом.

Звертаючись до суду у справі №480/6551/20 позивач, окрім вище викладених обставин, вказував на те, що у нього необхідність у отриманні допомоги для вирішення соціально-побутових питань була більшою, ніж у інших працівників, оскільки ГУ ДПС у Сумській області було прийнято наказ №16-дс від 17.03.2020 "Про порушення дисциплінарного провадження", із змінами внесеними наказом ГУ ДПС у Сумській області №19-дс від 20.03.2020 "Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Сумській області від 17.03.2020 №16-дс", відповідно до якого позивача було відсторонено від виконання посадових обов`язків начальника управління правового забезпечення ГУ ДПС у Сумській області без збереження заробітної плати. Тобто, з 17.03.2020 позивач був позбавлений заробітної плати. Позивач стверджував, і дана обставина встановлена судом у вказаній справи, що Головним управлінням ДПС у Сумській області здійснювалось надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань вибірково окремим працівникам, проте позивачу Головне управління ДПС у Сумській області вирішило не надавати вищезазначену допомогу.

Відповідно до рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі №480/6551/20, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області (), Головного управління ДПС у Сумській області (код ЄДРПОУ ВП 43995469) про стягнення матеріальної допомоги був задоволений частково, а саме:

зобов`язано Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань від 03.04.2020, з урахуванням висновків суду;

у задоволенні інших вимог - відмовлено.

07.06.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив виконати рішення суду та надати йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік (а.с.16).

У відповідь на вказану заяву позивач отримав лист від 09.06.2021, у якому відповідач інформував позивача, що на виконання вище вказаного рішення суду заяву позивача від 23.04.2020 розглянуто та зазначено, що за період з 03.04.2020 по 09.04.2020 залишки відкритих асигнувань по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань були відсутні, що, як зазначено у листі, підтверджується матеріалами справи №480/6551/20 (а.с.17).

Також 25.06.2021 позивачем був отриманий від відповідача ще один лист від 26.06.2021, у якому відповідач, на заяву позивача від 07.06.2021, додатково повідомив позивача, що відповідно до ст.54 Закону України «Про державну службу» та постанови КМУ від 08.08.2016 №500 «Про затвердження Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», відповідач не може здійснити виплату за минулий період.

Позивач, не погодившись із таким діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та третьою статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України "Про державну службу" державним службовцям може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Порядок надання та розмір такої допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України затверджений Порядок надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань від 08.08.2016 № 500 (далі по тексту - Порядок), який визначає умови надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та її розмір.

Пунктами 2, 3 Порядку передбачено, що державним службовцям матеріальна допомога може надаватися один раз на рік у розмірі середньомісячної заробітної плати на підставі особистої заяви. Рішення про надання матеріальної допомоги державним службовцям приймається керівником державної служби у державному органі в межах затвердженого фонду оплати праці.

Суд з дослідженого рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі № 480/6551/20 (а.с.8-15) дійшов висновку, що предметом спору у вказаній справі було фактичне неприйняття керівником ГУ ДПС у Сумській області відповідного рішення за наслідком розгляду заяви позивача від 03.04.2020. Суд у рішенні зазначив, що позовна вимога про виплату позивачу допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати було передчасним. Тому судом було зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо надання матеріальної допомоги.

У вказаному рішенні суд також встановив, що кошти, після здійснення обов`язкових виплат у квітні 2020 року, були в залишку. Відповідач не заперечував, що інші працівники, які в квітні 2020 року звернулися із заявою щодо виплати допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відповідні кошти отримали.

Вказане рішення суду набрало законної сили 27.05.2021.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Окрім того, позивачем до матеріалів справи надана копія виписки казначейської служби від 09.04.2020 про те, що відповідач мав кошти для проведення даної виплати у розмірі 13553 грн 49 коп (а.с.18). Відповідач на спростування даних зазначених у вказаному документі не навів жодних аргументів.

Враховуючи вище зазначене, доводи відповідача, викладені у листі від 09.06.2021, є необґрунтованими та не можуть бути підставою для обмеження права позивача на отримання спірної допомоги.

Щодо доводів відповідача, викладених у листі від 07.06.2021, що відповідно до ст.54 Закону України «Про державну службу» та постанови КМУ від 08.08.2016 №500 «Про затвердження Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», відповідач не може здійснити виплату за минулий період, суд зазначає, що вказані посилання є безпідставними, оскільки суд відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, встановивши порушення права позивача на отримання спірної допомоги, наділений відповідними повноваження для зобов`язання відповідача вчинити дії щодо відновлення порушеного права позивача.

Також відповідач стверджує, що чинним законодавством України не визначено, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є обов`язковою виплатою.

Суд погоджується з доводами відповідача, що вказана виплата не має обов`язкового характеру. В той же час, вказана виплата була здійснена іншим працівникам, були наявні кошти для такої виплати, в тому числі були поважні причини для такої виплати, з урахуванням того, що з 17.03.2020 позивач був позбавлений заробітної плати. Вище зазначенні обставини були встановлені в рішенні суду по справі № 480/6551/20.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що відповідачем () фактично безпідставно не було нараховано та виплачено позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати за 2020 рік.

У той же час, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну допомогу. Однак право на визначення відповідної суми матеріальної допомоги входить в повноваження відповідача, як суб`єкта владних повноважень, а тому суд частково задовольняє позовні вимоги позивача та зобов`язує відповідача () нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати за 2020 рік.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом. Інших судових витрат позивачем не заявлено.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області, як територіального органу, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС, про стягнення матеріальної допомоги - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати за 2020 рік.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько