Справа № 420/12005/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/12005/21

Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М. Дата і місце ухвалення: 30.08.2021р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

13 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому просила суд:

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування позивачу надбавки за шостий ранг посадової особи місцевого самоврядування за період з 27.03.2018р. по 06.11.2020р., надбавки за вислугу років за період з 27.03.2018р. по 04.01.2021р. та виплатити різницю з урахуванням вже фактично виплачених коштів за вказані періоди;

- зобов`язати Шабівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені з 05.01.2021р. по день винесення рішення.

Позов обґрунтовувала тим, що на підставі розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 21.04.2017р. №30/13-2017 ОСОБА_1 було присвоєно 6 ранг державного службовця в межах категорії «Б». Розпорядженням сільського голови Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 23.03.2018р. №38-ос ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника управління з питань соціального захисту та охорони здоров`я Шабівської сільської ради з 27.03.2018р. Цим же розпорядженням їй встановлено 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування. В січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до сільського голови із службовою запискою щодо приведення присвоєного їй розпорядженням від 23.03.2018р. №38-ос рангу відповідно до вимог діючого законодавства та, у зв`язку з цим, здійснення перерахунку її заробітної плати з 27.03.2018р. На підставі розпорядження голови Шабівської сільської ради від 06.11.2020р. №142-ос ОСОБА_1 присвоєно 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування, як такій, що має відповідний ранг згідно запису в трудовій книжці від 24.04.2017р. Однак, перерахунку заробітної плати відповідачем не здійснено, а на неодноразові звернення з цього приводу до Шабівської сільської ради позивач отримала відмову. При звільненні ОСОБА_1 04.01.2021р. з посади начальника відділу економіки, рекреаційної діяльності, туризму та інвестиційної діяльності Шабівської сільської ради їй не було перераховано заробітну плату із виплатою різниці коштів, що виникла через неправильне визначення відповідачем надбавки за ранг. Також, при звільненні з посади ОСОБА_1 стало відомо, що відповідачем не правильно нараховано їй надбавку за вислугу років. А відтак, позивач стверджує, що вона набула право на компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме: надання уточненої позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду, позовну заяву повернено позивачу на підставі ч.2 ст.123 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу від 30.08.2021р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції, при вирішенні питання щодо дотримання ОСОБА_1 строку звернення до суду, дійшов помилкового висновку про те, що до спірних правовідносин не застосовуються положення ч.2 ст.233 КЗпП України. Надбавка за ранг та за вислугу років входять до складу заробітної плати (основної), а тому у зв`язку з порушенням Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області законодавства про оплату праці, ОСОБА_1 має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної їй заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі частини 2 статті 312 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.3 вказаної статті Кодексу для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені ст.123 КАС України.

Частиною 1 вказаної статті КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз наведених норм показав, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.

Обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась із адміністративним позовом.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не є безумовною підставою для застосування наслідків порушення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому адміністративним процесуальним законодавством.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Предметом спору у даній справі є вимога ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати на її користь при звільненні з посади різниці надбавки за неправильно визначений ранг за період з 27.03.2018р. по 06.11.2020р., а також надбавки за вислугу років з 27.03.2018р. по 04.01.2021р.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013р. №8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.233 КЗпП України, ст.1, 12 Закону України «Про оплату праці» Суд зазначив, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Пунктом 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України розкрив сутність вимог працівника до роботодавця, зазначених у ч.2 ст.233 КЗпП України, строк звернення до суду з якими не обмежується будь яким-строком.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у ч.2 ст.233 Кодексу, є належною працівнику заробітною платою, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Разом з тим, згідно п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р. (далі Порядок №100), при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством поряд з іншим не враховуються:

а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками);

б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не конкретизовано з чого саме складається заробітна плата посадової особи органу місцевого самоврядування.

При цьому, пунктом 2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Частиною 2 статті 50 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII, закріплено, що заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).

Тобто, положення ч.2 ст.233 КЗпП України стосуються виключно звернення до суду без обмеження будь-яким строком з позовом про стягнення заробітної плати, до якої, серед іншого, входять надбавки за ранг та за вислугу років.

А відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що звернення з даним позовом до суду з вимогою щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування позивачу надбавки за шостий ранг посадової особи місцевого самоврядування за період з 27.03.2018р. по 06.11.2020р., надбавки за вислугу років за період з 27.03.2018р. по 04.01.2021р., обмежується місячним строком, передбаченим ч.5 ст.122 КАС України.

Колегія суддів вважає помилковим врахування судом першої інстанції правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.03.2020р. по справі №711/4010/13, оскільки правовідносини у вказаній справі виникли з приводу невиплати особі вихідної допомоги, яка не належить до структури заробітної плати.

Що ж до вимог позову про зобов`язання Шабівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені з 05.01.2021р. по день винесення рішення, то колегія суддів погоджується з висновком суду, що до спірних правовідносин застосовується місячний строк звернення до суду, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Однак, враховуючи, що між сторонами існує спір про розмір належних звільненому працівникові сум, тому, відповідно до ч.2 ст.117 КЗпП України, обов`язок у відповідача щодо виплати зазначеного в цій статті відшкодування виникне в тому разі, коли спір буде вирішено на користь працівника. Таким чином, відсутні підстави для висновку про пропуск ОСОБА_1 строку звернення до суду з вказаною вимогою.

Статтею 320 КАС України передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування ухвали суду першої інстанції від 30.08.2021р. та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до ч.3 ст.312 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 жовтня 2021 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук