Справа № 265/4166/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року справа №265/4166/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 липня 2021 р. у справі № 265/4166/21 (головуючий І інстанції Копилова Л.В.) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського 1 батальйону 1 роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Донецькій області сержанта поліції Саламбаш Олександра Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Поліцейського 1 батальйону 1 роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Донецькій області сержанта поліції Саламбаш Олександра Олександровича про скасування постанови ЕГА №272192 від 08.05.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, визначене ч.1 ст.182 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену поліцейським 1 батальйону 1 роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Донецькій області сержантом поліції Саламбаш О.О. (а.с. 1-6).

До позовної заяви подано заяву про поновлення строку звернення до суду (а.с. 11-12).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 червня 2021 р. відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд по суті (а.с. 25).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 липня 2021 р. позовну заяву залишено без розгляду на підставі ч.3 ст.123 КАС України (а.с. 32-33).

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, вважає її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки відповідно до статті 121 КАС України судом не було надіслано ухвалу про відмову у поновленні процесуального строку, позивач правомірно вважав, що призначенням справи до розгляду підстави, викладені у заяві на поновлення строку звернення з адміністративним позовом, судом визнано поважними. У випадку залишення позову без руху в зв`язку з визнанням судом неповажними підстави, вказані у заяві, позивач мав би право, визначене ч.1 ст.123 КАС України, повідомити інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позовну заяву позивачем було подано до суду 09.06.2021 року одночасно із заявою про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 червня 2021 р. відкрито провадження у справі та зазначено, що підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені КАС України, відсутні (а.с. 25).

Відповідачем 13 липня 2021 року було заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що оскільки підстави, які зумовили ОСОБА_1 звернутися з даним позовом виникли у день ознайомлення з листом-відповіддю Управління від 20.05.2021 №Р533/41/37/02-2021, а саме 28 травня 2021 року, то фактичне звернення з адміністративним позовом навіть 08 червня 2021 року відбулось з порушенням строків, визначених ст. 289 КУпАП, тобто через 11 днів (а.с. 28-29).

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що 28 травня 2021 року позивач отримав лист-відповідь, в якому йому було відмовлено в задоволенні його скарги та до суду звернувся 11 червня 2021 року, отже позивачем пропущено строк звернення до суду, який встановлений ст.289 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС).

Враховуючи те, що провадження у справі вже було відкрито, суд застосував ч. 3 ст. 123 КАС України, яка надає повноваження суду залишити позовну заяву без розгляду у випадку, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі.

Разом з цим, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За приписами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що застосування ч. 3 ст. 123 КАС України вимагає дотримання одночасно двох умов: виявлення факту пропуску строку після відкриття провадження у справі, та відсутність клопотання позивача про поновлення такого строку або неповажність причин для поновлення строку, вказаних у клопотанні.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду першої інстанції з позовом подано заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду. При цьому в ухвалі про відкриття позовного провадження, судом першої інстанції не викладено висновків про поважність причин пропуску.

Суд зауважує, що виходячи з приписів ч. 1 ст. 123 КАС України, суд першої інстанції мав надати оцінку зазначеним у клопотанні про поновлення строку причинам пропуску строку, зробити висновок щодо їх поважності, а також, у випадку визнання таких причин неповажними, надати можливість позивачу вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд звертає також увагу на те, що ухвала про відкриття провадження у справі взагалі не містить оцінки доводів заяви позивача про поновлення строку для звернення до адміністративного суду. Фактично судом першої інстанції було поновлено позивачу строк для звернення до адміністративного суду без зазначення про це в резолютивній частині ухвали та без визнання поважними причин пропуску такого строку, що свідчить про недотримання судом першої інстанції вимог ч. 6 ст. 121 та п. 3 ч. 1 ст. 248 КАС України.

Суд наголошує, що при встановленні можливості визнання поважними причин пропуску строку суд має встановити дійсні обставини, що зумовили таку ситуацію, та належним чином мотивувати своє рішення.

Отже, посилання суду першої інстанції на частину 3 статті 123 КАС України є помилковим, оскільки факт пропуску процесуального строку мав бути відомий суду ще до відкриття провадження у справі, чого не було враховано судом першої інстанції.

За змістом ч. 4 ст. 123 КАС України, суд залишає позовну заяву без розгляду у разі, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Тобто, зазначена правова норма зобов`язує суд запропонувати позивачу вказати інші підстави пропуску строку звернення до суду після того, як суд дійде висновку про передчасність висновку щодо поважності причин пропуску строку, вказаних позивачем у первісній заяві про поновлення строку для звернення до суду.

Отже, з`ясувавши після відкриття провадження у справі, що причини, зазначені у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, не є поважними, суду першої інстанції належало застосувати положення саме ч. 4 ст. 123 КАС України та надати позивачу можливість повідомити про інші причини пропуску строку звернення до суду, оцінивши їх на предмет поважності. Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув.

Суд вважає, що застосувавши положення ч. 3 ст. 123 КАС України, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у поновленні строку звернення до суду, не запропонувавши позивачу вказати інші причини пропуску строку звернення до суду та не надавши їм оцінку на предмет поважності.

Отже, розглядаючи адміністративну справу суд допустив порушення норм процесуального права, не повною мірою дослідивши всі обставини справи при ухваленні судових рішень.

Зважаючи на викладене, судом першої інстанції застосовано до спірних правовідносин положення ч. 3 ст. 123 КАС України, які не підлягали застосуванню, що в силу вимог КАС України є порушенням норм процесуального права.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2021 року у справа № 360/2201/19.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а отже підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 липня 2021 р. у справі № 265/4166/21 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 липня 2021 р. у справі № 265/4166/21 - скасувати.

Справу направити до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області для продовження розгляду.

Повне судове рішення 26 жовтня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.Д. Компанієць