Справа № 120/6949/21-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 жовтня 2021 р. Справа № 120/6949/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Одеського слідчого ізолятора" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" (далі - установа, відповідач) яким просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо відмови в прийнятті нитки для шиття в передачі, яка була доставлена 14.05.2021 р. в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" на ім`я ОСОБА_1 від його матері ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що його засуджено до довічного позбавлення волі та покарання відбуває в державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)". Позивач вказує, що відповідачем безпідставно не прийнято нитки для шиття в передачі, яка була доставлена 14.05.2021 р. в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" на ім`я ОСОБА_1 від його матері ОСОБА_2 .

Ухвалою від 05.07.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідно до вказаної ухвали суду позивача звільнено від сплати судового збору та встановлено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив.

26.07.2021 р. витребувано додаткові докази у справі.

13.09.2021 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі та зазначає, що нитки не прийнято оскільки такі заборонено для передачі.

27.09.2021 до суду було подано відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що згідно Правил №1769/5 можуть бути передані засоби особистої гігієни та подовжувачі, гірлянди для новорічних свят. Також зазначив, що нитки були звичайні та були необхідні для того, щоб зашити матрас. Окремо вказав, на те, що Правилами №2823/5 визначено, що в крамницях установ покарань можуть купуватись нитки.

28.09.2021 р. витребувано додаткові докази.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши наведені доводи, суд встановив наступне.

Вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 позивача засуджено до довічного позбавлення волі. Місцем відбування призначеного покарання є Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

14.05.2021 р. в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" надійшла передача на ім`я ОСОБА_1 від ОСОБА_2 , з якої вилучено нитки.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо вилучення ниток, позивач, з метою захисту своїх прав та законни, інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується та виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими є - Кримінально-виконавчий кодекс України (далі - КВК України).

Відповідно до частини першої статті 7 КВК України, держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (ч. 2 ст. 7 КВК України).

Частиною четвертою статті 7 КВК України визначено, що правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

Пунктом 1 глави 2 розділу VI Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом МЮУ 14.06.2019 № 1769/5, зареєстрованого в Мінюсті 18 червня 2019 р. за № 633/33604 визначено, що відповідно до статті 9 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та статті 112 КВК ув`язнені і засуджені мають право одержувати передачі.

Пунктами 2- 3 глави 2 розділу VI Правил передбачено, що передачі приймаються в порядку черговості відвідувачів. Для приймання передач у визначеному адміністрацією СІЗО місці обладнується окрема кімната, розташована суміжно з приміщенням для відвідувачів. Кімната для приймання передач обладнується спеціальним вікном для спілкування молодшого інспектора чергової зміни з відвідувачами.

У приміщенні для відвідувачів установлюються столи з письмовим приладдям, меблями, скринька для скарг та заяв. На видному місці вивішуються оголошення із зазначенням часу приймання передач, надання побачень, перелік продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, заборонених для передавання ув`язненим і засудженим, витяги з нормативно-правових актів, що визначають порядок надання побачень, приймання передач, встановлюють відповідальність громадян за їх порушення, графік приймання громадян адміністрацією СІЗО та інша необхідна інформація.

Особа, яка принесла передачу, заповнює і підписує заяву у двох примірниках (додаток 17), обидва примірники заяви, передачу, паспорт або інший документ, що посвідчує особу, здає молодшому інспектору чергової зміни, який перевіряє вміст передачі за найменуваннями, кількістю предметів, продуктів харчування та їх вагою, а також оглядає її відповідно до порядку огляду вмісту посилок (передач) та бандеролей (додаток 18).

Відповідно до пункту 5 глави 2 розділу VI Правил, звірка ваги та вмісту передач здійснюється у присутності осіб, що їх доставили (до ваги передачі не зараховуються предмети особистої гігієни, предмети першої необхідності, лікарські засоби, їх аналоги та медичні вироби у фабричній закритій непошкодженій упаковці).

Паспорт або документ, що посвідчує особу, повертають після проведення звірки або огляду вмісту передачі.

Продукти харчування, предмети першої необхідності, інші речі та предмети, які заборонено передавати ув`язненим і засудженим, повертають особі, яка принесла передачу, із зазначенням причини повернення.

У картці обліку побачень, видачі посилок (передач) і бандеролей (додаток 19) робиться відмітка про одержання передачі, її вміст і вагу, після чого передачу видають зазначеним особам (п. 6 глави 2 розділу VI Правил).

Отже, як видно продукти харчування, предмети першої необхідності, інші речі та предмети, які заборонено передавати ув`язненим і засудженим, повертають особі, яка принесла передачу, із зазначенням причини повернення.

Згідно Додатку №1 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України визначено, що Перелік продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, які ув`язнені і засуджені можуть отримувати в посилках (передачах) та бандеролях, купувати в крамницях СІЗО та зберігати при собі, зокрема до предметів першої необхідності, засобів особистої гігієни, інших речей та предметів належать: одяг за сезоном - не більше двох комплектів; взуття за сезоном - не більше однієї пари; труси, панчохи (шкарпетки), носові хустинки; діловий костюм, спортивний костюм - по одному комплекту; спортивне взуття, кімнатні або спортивні тапочки - по одній парі; для жінок - халати та сукні, хустки, головні убори, рейтузи, пояси, бюстгальтери, марля, гігієнічні засоби, защіпки, вата, косметика не на спиртовій основі, крем для обличчя та рук, прикраси, виготовлені з некоштовних матеріалів; годинники ручні або кишенькові з некоштовних металів, які не виконують функції фото- та відеокамери, мобільного телефону, GPS навігатора, плеєра, не мають доступу до мережі Інтернет - 1 штука; постільні речі, рушник - 1 комплект; засоби особистої гігієни (мило, зубний порошок чи паста, зубна щітка, гребінець, креми, піна, гелі до та після гоління, дезодоранти (кулькові, сухі) не на спиртовій основі, шампунь, манікюрні ножиці) - не більше одного комплекту; лікарські засоби або їх аналоги, медичні вироби - лише за призначенням лікуючого лікаря за потреби цілодобового невідкладного приймання та підтримання життєдіяльності організму; художня література - до 10 примірників, газети та журнали, у тому числі релігійного змісту, - без обмежень; підручники для тих, хто навчається, - у необхідній для навчання кількості; щітки для одягу та взуття; поліетиленовий посуд, металевий кухоль та миска, пластмасові футляри для окулярів, мила та зубних щіток; шашки, шахи, доміно, нарди - по одному комплекту; ігрові приставки, портативні ігрові консолі та зарядні пристрої до них - 1 штука; натільні хрестики та інші предмети культу, виготовлені з некоштовних матеріалів; електрочайники потужністю не більше 2 кВт, - один на камеру або на 10 осіб; побутові електровентилятори промислового виробництва - один на камеру (видаються у літній період); телевізори (без можливості виходу в мережу Інтернет), холодильники із загальним об`ємом до 280 літрів, DVD-плеєри - по одному на камеру або жилу секцію, USB флеш-накопичувачі - 1 штука, CD-, DVD-диски - не більше 10 одиниць на камеру або жилу секцію; електрокип`ятильники промислового виготовлення потужністю не більше 0,5 кВт - один на 5 осіб; цифрові ефірні тюнери T2 - по одному на камеру або жилу секцію; подовжувачі, гірлянди для новорічних свят фабричного (заводського) виготовлення - не більше 2 штук на камеру або жилу секцію довжиною до 10 метрів кожний.

Суд акцентує увагу, що в даному переліку відсутні нитки.

Разом з тим, в тому ж Додатку 1 до Переліку продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, заборонених для передавання ув`язненим і засудженим, а також для користування та зберігання при собі віднесено проводи, дроти, мотузки тощо, тобто перелік не є вичерпним.

Щодо доводів позивача відносно того, що Правилами №2823/5 визначено можливість купувати нитки в крамниці, то тут суд вказує на те, що такі регулюють порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі.

Ці Правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.

В той час, як Правила № 1769/5 регулюють порядок й умови перебування у слідчих ізоляторах (далі - СІЗО) осіб, які тримаються під вартою, та окремих категорій засуджених.

При цьому, 14.05.2021 р. позивач перебував саме в слідчому ізоляторі, відтак підлягають застосуванню Правила № 1769/5 , які не передбачають право засудженого отримувати в передачі нитки.

За таких обставин суд доходить висновку, що відповідачем правомірно вилучено нитки із передачі. Більш того, суд акцентує увагу, що згідно загальних засад права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. В свою чергу, дії - це юридично значуща активна (тобто врегульована нормами права) поведінка суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.

Як встановлено, відповідач вилучив нитки, тобто вчинив дії, отже жодної бездіяльності останнім не було допущено.

Відтак, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів , суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому, в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Державна установа "Одеський слідчий ізолятор" (вул.Люстдорфська Дорога, 11, м.Одеса, ).

Повний текст рішення сформовано: 25.10.21 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна