Справа № 640/27307/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 жовтня 2021 року м. Київ № 640/27307/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови від 13.11.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63572936.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2021 року зазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десять днів для усунення недоліків з моменту отримання даної ухвали.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду, позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви з клопотанням про поновлення строку звернення до суду.

Ознайомившись з поданими позивачем документами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені у статті 287 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Крім того, частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Предметом оскарження у даній справі є постанова Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2020 року ВП №63572936 з примусового виконання постанови Національної поліції України ДПП управління дорожнього руху про стягнення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, про існування оскаржуваної постанови від 13.11.2020 року ВП № 63572936 про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 стало відомо 24.03.2021 року під час отримання поштового відправлення (трекінг 640), копію конверту якого позивачкою додано до матеріалів позовної заяви.

01 квітня 2021 року позивачка, як боржник за виконавчим провадженнями, звернулася зі скаргою до начальника Оболонського районного відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), де серед іншого просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2020 року ВП №63572936.

28 травня 2021 року позивачка звернулась із скаргою до начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій зокрема просила скасувати оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження.

18.06.2021 на адресу електронної пошти ОСОБА_1 надійшов лист Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.06.2021 року №Б-5397, №Б-5929, №Б-6040 з інформацією про наявні виконавчі провадження, та що не містив рішення про задоволення скарг.

Водночас положеннями ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

За таких обставин, право на оскарження боржником рішення, дії або бездіяльність державного виконавця до начальника відділу Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено.

Отже, суд зазначає, що строк на звернення до суду враховуючи поданні скарги підлягає обрахуванню саме з дати отримання оскаржуваної постанови, оскільки законом не передбачена можливість досудового порядку вирішення спору.

Крім того, наданою копією довідки Забірської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 13.10.2021 року №194 підтверджується виключно обставини звернення ОСОБА_1 за медичною допомогою та проходження лікування в період з червня - липня 2021 року. Проте, з наданої довідки не можливо встановити чіткі часові межі лікування та режим в якому воно відбувалось: стаціонарний, амбулаторний, постільний, домашній, санаторний, вільний тощо.

Відтак, проходження ліквідування не може бути беззаперечною обставиною того, що ОСОБА_1 не мала можливості здійснити звернення до суду в строк визначений процесуальним законом.

Щодо звернення за правовою допомогою, суд зазначає наступне.

05 серпня 2021 року позивачка звернулася до Правобережного київського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із проханням надати правову допомогу у складанні цієї позовної заяви.

Згідно наданої копії доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 10.08.2021 року №04-0005382, Правобережним київським міським центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначено Боголєповій О.В. адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги, а саме складання позовної заяви про визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови №65179403 від 27.04.2021 року протиправними.

Відтак, звернення ОСОБА_1 до Правобережного київського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги не пов`язане з оскарженням постанови від 13.11.2020 року у виконавчому провадженні № 63572936 та не є підставою для поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Слід зазначити, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі №640/12324/19.

Водночас, незвернення до суду з адміністративним позовом за захистом свої прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи вищевикладене, суд не вважає поважними підстави пропущення строку звернення з позовом до суду та відмовляє в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки, не надано доказів на підтвердження наявності обставини щодо неможливості вчасно звернутись з цим позовом до суду, поважними підстав вказані позивачем задля поновлення такого строку не визнаються, відтак позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови - повернути особі, яка її подала.

3. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда