Справа № 540/6358/21
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/6358/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Гомельчук С.В., перевіривши виконання вимог статей 160-168 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із позовом до Херсонського зонального відділу Військової служби правопорядку (далі відповідач, Херсонський ЗВ ВСП), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність начальника зонального відділу та зобов`язати поновити ОСОБА_1 на військовій службі в списках особового складу Херсонського ЗВ ВСП на попередній посаді з 19.09.2019р. (дата виключення зі списків);

- стягнути з Херсонського ЗВ ВСП на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.09.2019р. по день поновлення на військовій службі;

- зобов`язати начальника Херсонського ЗВ ВСП укласти з ОСОБА_1 новий контракт про проходження громадянами військової служби у ЗСУ;

- зобов`язати Херсонський ЗВ ВСП виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 90 000 грн.;

- зобов`язати начальника Херсонського ЗВ ВСП у 20-ий строк з моменту набрання рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

Мотивуючи підстави звернення до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 зазначає, що наказами начальника Херсонського ЗВ ВСП від 16.08.2019р. №12-РС, від 19.09.2019р. №191 позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу зонального відділу та всіх видів забезпечення; направлено для зарахування на військовий облік до Херсонського ОМВК м. Херсона. За результатами судового оскарження вказаних наказів, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020р. (справа №540/2199/19) їх визнано протиправними та скасовано. Посилаючись на висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у постанові від 25.09.2017р. (справа №223/30/16-ц), зазначає, що скасування наказу про звільнення працівника автоматично тягне за собою поновлення його на роботі та вирішення питання щодо відшкодування останньому середнього заробітку. Позивач стверджує, що станом на момент звернення до суду із даним позовом його не поновлено на попередній посаді, що свідчить про невиконання відповідачем постанови суду.

Відповідно до положень ст.170 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З аналізу наведених спірних відносин вбачається, що вони є похідними та виникли в зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень відповідачем постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020р. (справа №540/2199/19).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (стаття 370 КАС України) .

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішення суду в адміністративній справі регламентовані Розділом IV КАС України.

Так, положеннями статті 383 КАС України (визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду) визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З аналізу вказаної норми вбачається, що позов, який направлений на контроль за виконанням судового рішення, виключає одночасний розгляд спору про оскарження дій суб`єкта владних повноважень з інших підстав, що не пов`язані з належним виконанням судового рішення, а відтак саме суд, який постановив рішення по суті позовних вимог наділений повноваженнями щодо судового контролю.

Такий процесуальний механізм є необхідним для забезпечення рівності сторін, процесуальної дисципліни та юридичної визначеності.

Зважаючи на вищеозначені норми, суд приходить до висновку, що не поновлення позивача на раніше займаній посаді за наслідками виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020р. (справа №540/2199/19), може бути підставою для звернення до суду в порядку, встановленому статтею 383 КАС України, а не з новим позовом, підставою для якого по суті є неналежне (на думку позивача) виконання відповідачем постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020р. (справа №540/2199/19).

Враховуючи, що спірні відносини у даному випадку є пов`язаними (похідними) з неналежним виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020р. (справа №540/2199/19) і не є самостійними позовними вимогами, тобто безпосередньо пов`язані з предметом і підставою позову за якими постановлене судове рішення по суті позовних вимог між тими ж сторонами, існують правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України.

В іншому випадку, розгляд питань, пов`язаних із виконанням цього рішення некомпетентними (в розумінні частини 1 статі 383 КАС України) судами шляхом розгляду нових позовних вимог (сукупність проваджень) призведе до штучного створення перешкод щодо належного судового контролю за виконанням попереднього рішення суду з аналогічного предмету та підстави позову, які були первинними для виникнення даних спірних правовідносин (в даному випадку постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020р. (справа №540/2199/19)), та фактично створює можливість перегляду остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі, що є порушенням конституційного принципу щодо обов`язковості судового рішення (частина 5 статті 124 Конституції України), принципу юридичної визначеності та поваги до остаточного рішення суду (Res judicata у світлі прецедентних рішень Європейського суду з прав людини).

Суд також приймає до уваги висновки Європейського суду з прав людини, зроблені у справі Зубац проти Хорватії (ZUBAC v. CROATIA) від 05.04.2018 року (заява №40160/12), за якими формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Саме із цих міркувань і на цих підставах суд застосовує правові наслідки, передбачені п. 2 ч. 1 статті 170 КАС України.

Суд зауважує на тому, що позивач вправі обирати на власний розсуд спосіб правового захисту, в той же час право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави (рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2001 року справа "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини"), зокрема діюче законодавство, яке є доступним та передбачуваним, виключає можливість повторного розгляду тотожних позовних вимог, якщо є такі, що набрало законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку необхідність винесення ухвали про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.170, 243, 248 КАС України, суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу. Копію ухвали направити позивачу. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Ухвалу складено та підписано суддею 25.10.2021р.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 106030000