Справа № 380/13816/21
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки із вимогою визнати протиправною та скасувати постанову № 215650 від 03.07.2021 року Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

Підставою звернення до суду із цим позовом зазначено, що посадовими особами Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Херсонської області проведено габаритно-ваговий контроль автопоїзда марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , за результатами якого складено акт№0050505 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 03.06.2021 року. Цим актом встановлено перевищення нормативно допустимого навантаження на строєну вісь, а саме 24 850кг при нормативно допустимому 22 000 кг.. У подальшому, на підставі акту прийнято постанову № 215650 від 30.07.2021 року про застосування до ТзОВ «Танк Транс Україна» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Оскільки таке рішення порушує права позивача, він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою судді від 25.08.2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 06.09.2021 у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено повністю.

20.09.2021 на адресу суду за вх.№67934 від представника Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-1 зазначає, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , було встановлено, що загальна маса транспортного засобу становила 18 890 кг. при нормативно допустимій 40200 кг.; навантаження на строєну вісь становило 24 850 кг., при нормативно допустимому 22000 кг, що підтверджується талоном про зважування від 03.06.2021 року. Обставина перевищення вагових параметрів зафіксована роздруківкою (талоном) від 03.06.2021, який формується і видається автоматично, що унеможливлює втручання особи в результати зважування. Ваги пройшли у встановленому порядку повірку 29.10.2020, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 29.10.2020 №2079/М. Щодо аргументу позивача про різницю у результатах зважування, зазначає, що відбулося три зважування. Третє зважування, на підставі якого було створено чек зважування №149227, відбулося о 22.16. та показало загальну вагу транспортного засобу у 38 800 кг. Відповідач вважає, що водієм позивача було здійснено часткове розвантаження транспортного засобу. Оскаржувана постанова винесена з дотриманням норм матеріального права та відповідно до процедури, передбаченої Порядком №1567.

05.10.2021 за вх.№72225 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій додатково аргументує підставність позовних вимог та зазначає, що попри те, що відповідачем до відзиву долучено квитанцію №149175 від 03.06.2021, акт№282302 від 03.06.2021 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 03.06.2021, однак вказані документи водію ОСОБА_1 на місці перевірки не видавалися. Вважає покликання відповідача на самовільне вивантаження вантажу водієм із транспортного засобу є передчасним, оскільки перевізник при укладенні договору на перевезення бере на себе зобов`язання зберегти вантаж з моменту його прийняття.

13.10.2021 за вх.№74658 від відповідача надійшли заперечення на відзив.

В судове засідання, що відбулось 18.10.2021 року з`явилися представник позивача. Представники відповідачів до суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просить такий задоволити. Проти переходу до письмового провадження у справі для подальшого розгляду та винесення рішення не заперечили.

Ухвалою суду постановлено перейти до розгляду справи у письмовому проваджені для ухвалення рішення у справі.

Розглянувши позов, відзив на позовну заяву, подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

03.06.2021 року на автодорозі М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, 203 км + 500 м з метою габаритно-вагового контролю працівниками Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Херсонської області зупинено автомобіль, марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки BODEX, номерний знак НОМЕР_3 , які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна», під управлінням водія ОСОБА_1 ..

Автопоїзд здійснював рейс за маршрутом м.Нова Каховка Херсонської обл. - с.Новоставці, Теофіпольський р-н., Хмельницька обл., з вантажем шроту соєвого гранульованого.

Посадовими особами Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Херсонської області проведено габаритно-ваговий контроль автопоїзда марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , за результатами якого складено :

- акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №282302, о 18.33 год;

- акт №0050505 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів від 03.06. 2021 року;

- довідку № 0051895 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 03.06.2021 року, в якій зазначено навантаження на осі в тонах: 1) 6,7; 2) 8,65; 3) 8,75; 4) 8,15; 5) 7,95 повна маса транспортного засобу - 40,2 тон.

Складено розрахунок від 03.06.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким нараховано до сплати 145,8 євро.

Внаслідок розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт Західним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області винесено постанову від 30.07.2021 року №215650 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на ТзОВ «Танк Транс Україна» накладено штраф у розмірі 17 000 грн., відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач, вважаючи протиправною постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 215650, звернувся до суду із означеним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про автомобільний транспорт", зі змінами та доповненнями, законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", Законів України "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до вимог частин першої, другої 1, 2 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до вимог частини 4 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

За приписами ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони.

Відповідно до п. 16 цієї Постанови перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30.

Згідно з п. 3 цих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок № 879).

Відповідно до пп. 4 п.2 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з абз. 1 п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Згідно з п. 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

Статтею 60 Закону № 2344-III встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Згідно постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 03.07.2021 року №215650 на ТзОВ "Танк Транс Україна" накладено штраф у розмірі 17000 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Судом встановлено, що уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Херсонській області здійснювалось повторне зважування транспортного засобу марки DAF, причепу марки BODEX (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) і згідно чеків (талонів) зважування вага автомобіля при кожному новому зважуванні відрізнялась:

-згідно чеку (талону) №149175 (18:33 год.) - загальна маса транспортного засобу становить 40,200 т., вісь-1- 6700 кг; вісь-2- 8650 кг; вісь-3-5- 23650 кг;

-згідно чеку (талону) №149210 (20:57 год.) - загальна маса транспортного засобу становить 40,300 т., вісь-1- 6950 кг; вісь-2- 9650 кг; вісь-3-5- 23750 кг;

-згідно чеку (талону) №149227 (22:16 год.) - загальна маса транспортного засобу становить 38,800 т., вісь-1- 6700 кг; вісь-2- 10550 кг; вісь-3-5- 21550 кг;

Згідно копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2079/М (чинного до 29.10.2021 року) не вбачається, що при здійсненні процесу зважування такою вагою передбачений певний відсоток похибки.

Відтак, суд приходить до висновку, що при здійсненні зважування транспортного засобу уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Херсонській області використовувалася несправна вимірювальна техніка.

Крім того, зі змісту актів, довідки та розрахунку, складених за результатами перевірки транспортного засобу, неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортних засобів позивача, який відсоток похибки таких ваг, чи проходили вони періодичну повірку (метрологічну атестацію) тощо.

З долученого представником відповідача до матеріалів справи свідоцтва № №2079/М, виданого ДП «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки: ваги автомобільні тензометричні поосьового зважування САВПВ-20 вбачається, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ EN 45501:2007.

Однак квитанції (чеки) зважування транспортного засобу від 03.06.2021 року не містять назви, серії чи моделі засобу вимірювання ваги, відтак суд вважає недоведеним факт належності свідоцтва № 2079/М саме цій вимірювальній техніці, за допомогою якої здійснювалось зважування транспортного засобу.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Також, у рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що постанова Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №215650 від 30.07.2021 є протиправною та підлягає скасуванню.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 2379,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 9, 14, 73-78, 90, 132, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову №215650 від 03.07.2021 року Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» (вул.Артищівська, 7 м.Городок, Львівська обл., 81500; ) з Державної служби України з безпеки на транспорті (; місцезнаходження: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 1189 (одна тисяча сто вісімдесят дев`ять) грн.50 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» (вул.Артищівська, 7 м.Городок, Львівська обл., 81500; ) з Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (; місцезнаходження: 81135, Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 1189 (одна тисяча сто вісімдесят дев`ять) грн.50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сасевич О.М.