Справа № 580/6744/21
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року справа № 580/6744/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Паланської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) до Паланської сільської ради (вул. Грушевського, 11, с. Паланка, Уманський р-н, Черкаська обл., далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття по суті рішення у формі розпорядчого документа за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, що розташована в адмінмежах с. Синиця Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га;

- зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, що розташована в адмінмежах с. Синиця Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, за вх. №1263/06-04 від 17.05.2021 та прийняти мотивоване рішення з оцінкою усіх істотних обставин, які у відповідності зі ст. 118 ЗК України мають значення при вирішенні питання про надання чи мотивовану відмову в наданні вищевказаного дозволу.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач протиправно не прийнято по суті жодного рішення у формі розпорядчого документа за результатами розгляду його заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, що розташована в адмінмежах с. Синиця Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га.

Відповідач позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, надав до суду письмовий відзив на позов, у якому зазначив, що ним не вчинено бездіяльності із прийняття по суті рішення у формі розпорядчого документа за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки рішенням Паланської сільської ради від 16.09.2021 №19-78/VIII відмовлено позивачу у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 17.05.2021 (вх. №1263/06-04 від 17.05.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, що розташована в адмінмежах с. Синиця Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га.

Позивач вважаючи, що відповідач протиправно не прийнято по суті жодного рішення у формі розпорядчого документа за результатами розгляду його заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, звернувся до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує, що законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України (далі ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1, 2 ст.116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. При цьому, підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (абзац 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 17.05.2021 (вх. №1263/06-04 від 17.05.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, що розташована в адмінмежах с. Синиця Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Таким чином, згідно вказаних норм, питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою, поділу земельних ділянок тощо відповідач має вирішувати за наслідками розгляду відповідного клопотання на пленарному засіданні.

Судом встановлено, що Паланською сільською радою 16.09.2021 розглянуто заяву позивача від 17.05.2021 (вх. №1263/06-04 від 17.05.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, що розташована в адмінмежах с. Синиця Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, відповідно, прийнято рішення Паланської сільської ради від 16.09.2021 №19-78/VIII «Про неможливість надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення» особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 в адміністративних межах села Синиця (за межами населеного пункту)».

Таким чином, відповідачем не вчинено бездіяльність щодо не прийняття по суті рішення у формі розпорядчого документа за результатами розгляду заяви позивача, оскільки за результатами розгляду його заяви прийнято по суті рішення у формі розпорядчого документа від 16.09.2021 №19-78/VIII, яке не є предметом розгляду цієї адміністративної справи, тому суд перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Гайдаш