Справа № 620/3774/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3774/21 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Єгорової Н.М.,

суддів Сорочка Є.О., Федотова І.В,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Служби безпеки України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Служби безпеки України, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Служби безпеки України, які полягали у відмові доступу до інформації, шляхом відмови задовольнити запит позивача на отримання публічної інформації від 16 грудня 2020 року;

- зобов`язати Службу безпеки України надати позивачу копію протоколу № 3/2020 засідання конкурсної комісії Головного Управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України з проведення конкурсу з відбору пропозицій щодо будівництва житла у м. Чернігів Чернігівської області для військовослужбовців та членів їх сімей Головного Управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України на земельній ділянці площею 0,3719 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0184, знеособивши персональні дані співробітників Служби безпеки України в цьому протоколі;

- зобов`язати Службу безпеки України надати позивачу копію договору № 05-01/830 від 18 листопада 2020 року на будівництво житла, укладеного з переможцем конкурсу з відбору пропозицій щодо будівництва житла у м. Чернігів Чернігівської області для військовослужбовців та членів їх сімей Головного Управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України на земельній ділянці площею 0,3719 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0184, ДП "УкрСіверБуд" ЗАТ "ДСК" (, 14001 м. Чернігів, вул. Попова, 8-а) відповідно до рішення конкурсної комісії Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України (протокол № 3/2020).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправними дії Служби безпеки України, які полягали у відмові доступу до інформації, шляхом відмови задовільнити запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 16 грудня 2020 року;

- зобов`язано Службу безпеки України надати ОСОБА_1 копію протоколу № 3/2020 засідання конкурсної комісії Головного Управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України з проведення конкурсу з відбору пропозицій щодо будівництва житла у м. Чернігів Чернігівської області для військовослужбовців та членів їх сімей Головного Управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України на земельній ділянці площею 0,3719 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0184, знеособивши персональні дані співробітників Служби безпеки України в цьому протоколі;

- зобов`язано Службу безпеки України надати ОСОБА_1 копію договору № 05-01/830 від 18 листопада 2020 року на будівництво житла, укладеного з переможцем конкурсу з відбору пропозицій щодо будівництва житла у м. Чернігів Чернігівської області для військовослужбовців та членів їх сімей Головного Управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України на земельній ділянці площею 0,3719 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0184, ДП "УкрСіверБуд" ЗАТ "ДСК" (, 14001 м. Чернігів, вул. Попова, 8-а) відповідно до рішення конкурсної комісії Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України (протокол № 3/2020).

Під час прийняття рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що ненадання відповідачем відповіді по суті запиту позивача відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" є неправомірною відмовою в наданні інформації.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Службою безпеки України подано апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та здійснення порушень процесуальних норм, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що відповідно до змісту укладеного договору між Службою безпеки України та ДП "УкрСіверБуд" ЗАТ "ДСК" будь-яка інформація, стала відома сторонам договору під час його укладення та подальшого виконання ними договірних зобов`язань є конфіденційною та не підлягає розголошенню. Апелянт, що інформація яка міститься у протоколі засідання конкурсної комісії є службовою інформацією, а сам протокол не є наслідком реалізації відповідачем основних напрямків діяльності. Крім того відповідач, зазначає, що в протоколі № 3/2020 засідання конкурсної комісії містяться відомості, про посади співробітників, які відноситься до переліку відомостей становлять службову інформацію та не підлягають розголошенню згідно статті 28 Закону України "Про Службу безпеки України".

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16 грудня 2020 року позивач звернувся до відповідача з запитом про доступ до публічної інформації, в якому просив надати: копію протоколу № 3/2020 засідання конкурсної комісії Головного Управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України про проведення конкурсу з відбору пропозицій щодо будівництва житла у м. Чернігів Чернігівської області для військовослужбовців та членів їх сімей Головного Управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України на земельній ділянці площею 0,3719 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0184; копію договору на будівництво житла, укладеного з переможцем конкурсу ДП "УкрСіверБуд" ЗАТ "ДСК" (код 30042170, 14001 м. Чернігів, вул. Попова, 8-а) відповідно до рішення конкурсної комісії Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України (протокол № 3/2020).

Листом від 22 грудня 2020 року № 13 відповідач повідомив позивачу, що запитувана інформація є з обмеженим доступом, як конфіденційна, розголошення якої може завдати істотної шкоди цим інтересам, а шкода від її оприлюднення, переважатиме суспільний інтерес в її отриманні. Крім того, додатково звернув увагу позивача, що у запитуваному протоколі містяться анкетні дані співробітників Служби безпеки України та займані ними посади, які у своїй сукупності відносяться до інформації про особу, згода на розголошення якої від них не надходила.

Не погоджуючись з вказаною відповіддю, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що будівництво житла для військових службовців буде здійснюватися на земельній ділянці державної форми власності та за рахунок бюджетних коштів, а тому інформація, пов`язана з виконанням умов договору, на який посилається відповідач, не є конфіденційною та підлягає наданню на запит, оскільки доступ до такої інформації вже санкціонований законом і не потребує згоди сторін, які підписали такий договір.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що це заздалегідь готовий, зафіксований на певному матеріальному носієві продукт, отриманий або створений суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Отже, Закон України «Про доступ до публічної інформації» не регулює відносин зі створення публічної інформації; предметом його регулювання є діяльність з приводу інформації, яка вже існує (створена, отримана, знаходиться у володінні) на момент виникнення конкретних інформаційних відносин з приводу неї. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року по справі № 359/6551/17 (адміністративне провадження №К/9901/51067/18).

Проте, згідно зі статтею 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Статтею 20 зазначеного Закону визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація (частина 1 статті 21 Закону України «Про інформацію»).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Таким чином, нормами законів України «Про доступ до публічної інформації» та «Про інформацію» передбачено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідно до статті 7 названого Закону конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Отже, можливість віднесення інформації до конфіденційної, таємної чи службової не слід розуміти як єдину достатню підставу для обмеження доступу до конкретної інформації, що містить ознаки будь-якого із названих видів інформації.

Запровадження обмеження доступу до конкретної інформації за результатами розгляду запиту на інформацію допускається лише за умови застосування вимог пунктів 1-3 частини 2 статі 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Колегія суддів звертає увагу на те, що положення частини другої статті 6 України «Про доступ до публічної інформації» передбачають вимоги до обмеження доступу до інформації, а не підстави для надання такого доступу. Такий підхід ґрунтується на тому, що статтею 1 цього Закону закріплена презумпція відкритості публічної інформації, доступ до якої може бути обмеженою лише у разі, якщо розпорядник інформації обґрунтує це на підставі «трискладового тесту».

При цьому, відповідно до пункту 3 частини 4 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, встановлені шляхом застосування «трискладового тесту». Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї з наведених вище трьох підстав означає, що відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №9901/510/18 (провадження №11-840заі18).

Таким чином, відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року по справі №554/11837/14-а (адміністративне провадження №К/9901/1256/18).

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України було повідомлено, що за результати проведення конкурсу на визначення переможця будівництва житла у м. Чернігів для військовослужбовців Головного Управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України і членів їх сімей на земельній ділянці площею 0,3719 га, кадастровий номер :02:008:0184, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та надана в постійне користування, як земельна ділянка, що належать до земель оборони, переможцем визнано ДП "УкрСіверБуд" ЗАТ "ДСК".

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 09 квітня 2021 року, земельна ділянка площею 0,3719 га, кадастровий номер :02:008:0184, за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності державі в особі Чернігівської обласної державної адміністрації.

За змістом статей 7, 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Вказана інформація може бути обмежена у доступі лише при дотриманні вимог, визначених частиною другою статті 6 Закону України N 2939-VI.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що будівництво житла для військових службовців буде здійснюватися на земельній ділянці державної форми власності та за рахунок бюджетних коштів, а тому інформація, пов`язана з виконанням умов договору, на який посилається відповідач, не є конфіденційною та підлягає наданню на запит, оскільки доступ до такої інформації вже санкціонований законом і не потребує згоди сторін, які підписали такий договір.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні запитуваної інформації, у зв`язку з чим зобов`язав відповідача надати договір на будівництво житла, укладеного з переможцем конкурсу з відбору пропозицій щодо будівництва житла у м. Чернігів Чернігівської області для військовослужбовців та членів їх сімей Головного Управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України.

Щодо посилання апелянта про те, що в даному договорі міститься інформація про земельну ділянку та про житло, яке буде будуватися, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в оголошення на проведення тендеру, вже було розміщена інформація про будівництво на земельній ділянці площею 0,3719 га, кадастровий номер :02:008:0184, за адресою: АДРЕСА_1, а отже дана інформація є загально доступною.

Щодо посилання відповідача про не можливість надання протоколу № 3/2020 засідання конкурсної комісії Головного Управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, оскільки там міститься інформація про посадових осіб Служби безпеки України, колегія суддів відхиляє дані твердження, оскільки, як вбачається з рішення суду, відповідача зобов`язано надати протокол знеособивши персональні дані співробітників Служби безпеки України в цьому протоколі.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Служби безпеки України залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов