Справа № 520/5762/2020
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 р.Справа № 520/5762/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 (суддя Мельников Р.В., м. Харків) по справі № 520/5762/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.04.2020 року № 22 о/с в частині звільнення зі служби в поліції: майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника 6 відділу (розробки та застосування спеціальних технічних засобів) УОС ГУНП в Харківській області за пунктом 4 (у зв`язку зі скороченням штатів) частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію.

Поновлено майора поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника 6 відділу (розробки та застосування спеціальних технічних засобів) УОС ГУНП в Харківській області з 04.04.2020 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ - 40108599) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 04.04.2020 року по 05.04.2021 року (367 календарних днів) у сумі 183254 (сто вісімдесят три тисячі двісті п`ятдесят чотири) грн. 11 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника 6 відділу (розробки та застосування спеціальних технічних засобів) УОС ГУНП в Харківській області з 04.04.2020 року.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ - 40108599) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 04.04.2020 року по 05.04.2021 року в межах суми стягнення за один місяць (30 календарних днів) в сумі 14979 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять ) грн. 90 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

12.04.2021 позивачем подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій позивач просив суд стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в загальному розмірі 8000,00 грн., а також судові витрати, що пов`язані з витребуванням доказів, підготовкою до розгляду справи в загальному розмірі 1385,80 грн.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що під час розгляду справи №520/5762/2020 в порядку ч.7 ст. 139 КАС України представником позивача до закінчення судових дебатів у справі була зроблена заява про надання доказів, що підтверджують розмір позивачем судових витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Отже, як вказано позивачем, ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. та витрати, пов`язані з витребуванням доказів, підготовкою до розгляду справи, у розмірі 1385,80 грн.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано заперечення проти заяви про відшкодування судових витрат. В обґрунтування поданих заперечень вказано, що дана справа належить до справ незначної складності, а позивачем до суду не надано з боку адвоката книги обліку доходів і витрат, в яких були б відображені відповідні суми коштів за надані послуги (виконані роботи). Водночас, представником відповідача вказано, що витрати на поштові відправлення у зв`язку з надсиланням позивачем численних запитів про надання інформації та документів не були неминучими та необхідними для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи. Питання, викладені в запитах, фактично дублювались і мали аналогічний зміст, тільки з викладенням їх в інших формулюваннях. Значна частина питань та витребуваних документів не стосувалась предмету спору та не була необхідна для правильного вирішення справи по суті. Крім того, представником відповідача вказано, що до заяви додано два ідентичних рахунки-фактури №1 від 04.08.2020 на суму 500,00 грн., а на підтвердження сплати за рахунком №1 від 10.11.2020 на суму 500,00 грн. меморіального ордеру не надано. При цьому, представником відповідача вказано, що наданими до суду документами обґрунтованість, фактичний обсяг та факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі у конкретній адміністративній справі не було підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами, у зв`язку з чим судові витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню з відповідача.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року заяву позивача про відшкодування судових витрат задоволено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) суму витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. та суму витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, підготовкою до розгляду справи, у розмірі 1385 (одна тисяча триста вісімдесят п`ять) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ - 40108599).

Відповідач не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат - відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми ч. 5 ст. 134, ч. 5 ст. 242 КАС України, ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Вказує, що наданими до суду документами обґрунтованість, співмірність, неминучість, фактичний обсяг понесення позивачем витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі у у конкретній адміністративній справі та витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, підготовкою до розгляду справи не було підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд повинен дійти висновку, що такі судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості додаткового рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. Вказує, що всі виплати здійснені за надану правову допомогу підтверджуються первинними обліковими документами.

Розгляд справи проведено без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Приймаючи додаткове рішення у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що всі виплати здійснені за надану правову допомогу підтверджуються первинними обліковими документами, є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Частинами 1, 3, 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 5 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Згідно з ч.6 ст.135 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові від 22.05.2018 у справі № 826/8107/16 Верховний Суд прийшов до висновків про те, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Згідно із ч. 1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Таким чином, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона довести неспівмірність розміру таких витрат.

Судом встановлено, що понесення позивачем витрат на правничу професійну допомогу обумовлено укладенням договору про надання правової допомоги № 1 від 27 квітня 2020 року із адвокатом Защук В.В.

Також, зі змісту поданих до суду позивачем документів встановлено, що станом на 09 квітня 2021 року позивачем понесені витрати на оплату правничої допомоги, яка була надана адвокатом Защук В.В. в розмірі 8000,00 грн., на підтвердження чого до суду подано копії рахунків-фактури, рахунків, меморіальних ордерів; виписок AT КБ "ПРИВАТБАНК" по рахунку ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 по 31.12.2020; випискою AT КБ "ПРИВАТБАНК" по рахунку ОСОБА_2 за період з 10.12.2020 по 09.04.2021; акту № 1 виконаних робіт (наданих послуг) за договором №1 про надання правової допомоги від 27.04.2020 р. (період: квітень 2020 квітень 2021 року).

Матеріали справи свідчать, що судові витрати, пов`язані з витребуванням доказів, а також із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи, як вказано позивачем, полягають в направленні на адресу відповідача позовної заяви, відповіді на відзив, пояснень, запитів, клопотань.

З метою підтвердження обставин понесення позивачем зазначених витрат до суду надано наступні докази в копіях: поштовий чек з номером поштового відправлення 845 72,00 грн; поштовий чек з ФН - 22,50 грн.; поштовий чек з номером поштового відправлення 673 21,50 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 380 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 168 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 707 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 618 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 371 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 516 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 013 - 21,50 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 873 - 59,60 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 857 - 59,60 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 420 - 42,50 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 721 - 35,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 730 - 35,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 412 - 37,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 067 - 59,60 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 410 - 35,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 402 - 39,50 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 399 - 35,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 380 - 35,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 429 - 35,00 грн, поштовий чек з ФН - 30,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 460 - 35,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 181 - 39,50 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 61 4 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 282 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 879 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 398 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 043 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 292 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 656 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 541 - 35,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 453 - 35,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 445 - 35,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 437 - 35,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 173 - 35,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 165 - 35,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 916 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 157 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 410 - 17,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 882 - 21,50 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 874 - 21,50 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 404 - 37,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 390 - 37,00 грн, поштовий чек з номером поштового відправлення 382 - 37,00 грн.

Як вказано позивачем, відповідно до зазначених доказів сума грошових коштів, витрачених на поштові послуги з метою збирання доказів, витребування доказів, а також із вчиненням інших процесуальних дій, підготовкою до розгляду справи склала 1385,80 грн.

Аналіз долучених до заяви документів свідчить, що 27 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Защук В.В. укладено договір № 1 про надання правової допомоги, а також протокол узгодження договірної ціни до договору № 1 від 27.04.2020 року про надання правової допомоги, копії яких долучені до позовної заяви. Відповідно до п. 1 протоколу зазначається, що сторони узгодили, що розмір гонорару адвоката в робочі дні (Пн-Пт, крім святкових і неробочих днів) і години (з 9 год. 00 хв. по 18 год.00 хв.) розраховується наступним чином: консультація (усна), без розгляду документів - 350 грн/до 45 хвилин; консультація з розглядом документів - 500 грн/до 1 години; оформлення адвокатського запиту - 1200 грн (фіксована вартість); виїзд адвоката до суду першої інстанції з метою представництва інтересів клієнта у суді (представництво) (в межах міста Харкова) - 500 грн (фіксована вартість); гонорар стягується незалежно від того, чи відбулося судове засідання, якщо таке залежало не від волі адвоката; з перетином обідньої перерви у судовому засіданні розмір гонорару збільшується у 100 % розмірі; ознайомлення із матеріалами справи - 2500 грн/1 том справи (не більше 250 сторінок); складання заяв, клопотань - 500 грн за сторінку (фіксована вартість); складання скарг, заперечень, пояснень, відзиву на позов, відповіді на відзив - 750 грн за сторінку (фіксована вартість).

З метою виконання умов зазначеного договору сторонами було складено та підписано рахунок-фактура № 1 від 04.08.2020 року; рахунок № 1 від 04.08.2020 року; рахунок № 1 від 09.09.2020 року; рахунок № 1 від 04.11.2020 року; рахунок № 1 від 10.11.2020 року; рахунок № 1 від 18.11.2020 року; рахунок № 1 від 01.12.2020 року; рахунок № 1 від 23.12.2020 року; рахунок № 1 від 04.02.2021 року; рахунок № 1 від 22.02.2021 року; рахунок № 1 від 05.03.2021 року; рахунок № 1 від 05.04.2021 року.

До суду також подано копії меморіальних ордерів від 06 квітня 2021 року; від 30 березня 2021 року; від 01 березня 2021 року; від 04 лютого 2021 року; від 24 грудня 2020 року; від 02 грудня 2020 року; від 18 листопада 2020 року; від 13 листопада 2020 року; від 09 вересня 2020 року; від 13 серпня 2020 року; від 13 серпня 2020 року; виписки AT КБ "ПРИВАТБАНК" по рахунку ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 та. за період з 10.12.2020 по 09.04.2021; акту № 1 виконаних робіт (наданих послуг) за договором №1 про надання правової допомоги від 27.04.2020 р. (період: квітень 2020 квітень 2021 року).

Відповідно до акту № 1 виконаних робіт (наданих послуг) за договором №1 про надання правової допомоги від 27.04.2020 р. (період: квітень 2020 квітень 2021 року) адвокатом було надано позивачу наступні послуги: представництво клієнта у Харківському окружному адміністративному суді по справі №520/5762/2020 08.07.2020, 18.08.2020, 09.09.2020, 22.09.2020 (надано безкоштовно), 29.09.2020, 12.10.2020 (правова допомога) - вартістю 500,00 грн., 16.10.2020 (ознайомлення із матеріалами справи) надано безкоштовно, 29.10.2020, 05.11.2020, 11.11.2020, 19.11.2020, 01.12.2020, 23.12.2020, 04.02.2021, 22.02.2021, 01.04.2021, 05.04.2021 (правова допомога) вартістю 500,00 грн., складення пояснень від 22.03.2021 до Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/5762/2020 вартістю 500,00 грн., що загалом складає 8000,00 грн.

Отже, відповідно умов договору про надання правової допомоги позивачем сплачено вартість отриманих послуг, що підтверджено меморіальними ордерами та виписками порахунку адвоката.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та суму витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, підготовкою до розгляду справи, у розмірі 1385 грн. 80 коп. на користь позивача.

При цьому, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову і значенням справи для сторони позивача.

Водночас, доводи суб`єкта владних повноважень, викладені в апеляційній скарзі, що заявлена до відшкодування вартість послуг адвоката та сума витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, підготовкою до розгляду справи, є необґрунтованою та не підтверджена належними і допустимими доказами, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані твердження апелянта спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, наданими позивачем на підтвердження понесення судових витрат.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 по справі № 520/5762/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 27.10.2021 року