Справа № 640/799/20
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року м. Київ № 640/799/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарник К.Ю., за участю секретаря судового засідання Основи О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів,

Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області

про визнання протиправними та скасування наказів, висновку що оцінювання результатів службової діяльності, результатів виконання завдань державним службовцем, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за участю представників сторін:

від позивача - Кужима А.М.

від відповідача 1 - Фесюк О.В.

від відповідача 2 - Карпюк І.С.

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі по тексту - відповідач), адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грінченка, будинок 1, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №576-К від 16 грудня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №569-К від 11 грудня 2019 року «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва територіальних органів Держпродспоживслужби у 2019 році» в частині затвердження результату оцінювання службової діяльності заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_1 з оцінкою «негативна»;

- визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності керівників територіальних органів Держпродспоживслужби у 2019 році в частині оцінювання службової діяльності заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_1 з оцінкою «негативна», затверджений наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №569-К від 11 грудня 2019 року;

- визнати протиправними та скасувати результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 рік заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_1 з оцінкою «негативна» від 01 листопада 2019 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що наказом Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №1131-к від 20 жовтня 2016 року його було призначено на посаду заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області.

10 грудня 2018 року начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області погоджено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В».

Відповідно до затвердженого графіку, позивачем 28 жовтня 2019 року направлено результати в електронній формі.

За результатами оцінювання діяльності заступників керівників територіальних органів Держпродспоживслужби сформовано висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності позивача з середнім балом 2,4.

Наказом від 11 грудня 2019 року №569-к затверджено вказаний вище висновок та наказом від 16 грудня 2019 року №576-к позивача звільнено з займаної посади з 18 грудня 2019 року у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності відповідно до пункту 3 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Незгода позивача з вказаними наказами, результатами виконання завдань та висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності стали підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача 1 у відзиві на позовну заяву послався на те, що позивач за результатами оцінювання службової діяльності за 2019 рік отримав оцінку «негативна», у зв`язку з чим було видано наказ від 16 грудня 2019 року №576-к про звільнення позивача з займаної посади, а тому, на переконання представника відповідача 1, відповідач 1 в даному випадку діяв в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень.

Більш того, у відзиві на позовну заяву зазначено, що висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців відповідно до вимог законодавства затверджується відповідним наказом суб`єкта призначення, у зв`язку з чим наказ від 11 грудня 2019 року №569-к є правомірним.

У зв`язку з вищевикладеним представник відповідача 1 просив відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

Стосовно інших позовних вимог представник відповідача 1 у відзиві на позовну заяву послався на положення норм чинного законодавства та також просив у їх задоволенні відмовити.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача 2 у відзиві на позовну заяву послався на те, що 10 грудня 2018 року позивачу були визначені завдання на 2019 рік, за результатами виконання яких встановлено наступне: по завданню №1 - завдання виконані своєчасно, результат якого можна повною мірою використати в роботі, бал 3; по завданню №2-завдання виконано своєчасно, результат високої якості, бал - 4; по завданню №3 - завдання виконані своєчасно, результат якого можна повною мірою використати в роботі, бал - 3; по завданню №4 - завдання виконано частково, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, бал - 1; завдання №5 - завдання виконано частково, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, бал - 1.

На переконання представника відповідача 2, оцінювання виконання завдань було проведено відповідачем 2 об`єктивно, з урахуванням ставлення і підходу до державного службовця, у зв`язку з чим, представник відповідача 2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Не погоджуючись з доводами представника відповідача 2, викладеними у відзиві на позовну заяву, представником позивача подано суду відповідь на відзив, в якій останній послався на аналогічні обставини тим, що викладені у позовній заяві.

У додаткових письмових поясненнях представник відповідача 2 надав детальні пояснення щодо результатів оцінювання виконання завдань позивачем, з метою обгрунтування виставленої оцінки «негативна».

Представником позивача, в свою чергу, подано додаткові письмові пояснення, в яких останній зазначив, що позивач належним чином виконував завдання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду адміністративної справи №640/799/19 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2020 року до участі у справі у якості другого відповідача залучено Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області.

Розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2021 року №355 адміністративна справа №640/799/20 передана на повторний автоматичний розподіл між суддями у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Патратій О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду адміністративної справи №640/799/20 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Гарника К.Ю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 26 березня 2021 року адміністративна справа №640/799/20 прийнята до провадження суддею Гарником К.Ю. та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року у задоволенні клопотання представника Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області про залишення позовної заяви в частині без розгляду відмовлено.

В судовому засіданні 15 вересня 2021 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях. Представники відповідачів позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити, з підстав викладених у відзивах на позовну заяву, додаткових письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про призначення заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області» від 20 жовтня 2016 року №1131-к ОСОБА_1 з 21 жовтня 2016 року призначено на посаду заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області з посадовим окладом згідно з штатним розписом за переведенням з Головної державної фітосанітарної інспекції.

10 грудня 2018 року начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області позивачу визначено та затверджено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» та «В» на 2019 рік (позивача), а саме,

Завдання №1 Забезпечення належного контролю за проведенням обстежень місць вирощування, виробництва чи зберігання сільськогосподарської продукції з метою дотримання фітосанітарних заходів країн імпорту;

Ключові показники результативності, ефективності та якості Завдання №1: Забезпечено відповідно до вимог наказу Мінагрополітики від 07 серпня 2012 року №487 проведення обстежень місць вирощування с/г продукції, а саме: 2 лісових господарства, 4 тепличних господарства, 1 господарство (ягідник) (здійснення моніторингу та підготовка аналітичної довідки), строк виконання - вересень 2019 року.

Завдання №2 Створення умов для підвищення професійної компетентності спеціалістів управління фітосанітарної безпеки;

Ключові показники результативності, ефективності та якості Завдання №2: протягом звітного періоду забезпечено проведення 3-х навчальних семінарів для підвищення професійного рівня спеціалістів, строк виконання - жовтень 2019 року;

Завдання №3 забезпечення проведення обстежень складських приміщень для зберігання пестицидів і агрохімікатів.

Ключові показники результативності, ефективності та якості Завдання №3: протягом звітного періоду забезпечено проведення обстежень складських приміщень з дотриманням ДСП 8.8.1.2-001-98, ДСП 173-96 - 100% відповідно до поданих заяв (здійснено моніторинг), строк виконання - жовтень 2019 року;

Завдання №4 забезпечення контролю за роботою спеціалістів управління фітосанітарної безпеки в районах та на пунктах при митних постах;

Ключові показники результативності, ефективності та якості Завдання №4: протягом звітного періоду забезпечено проведення 10-ти перевірок пунктів в районах та при митних постах на території Київської області та м. Києва, строк виконання - жовтень 2019 року;

Завдання №5 забезпечення організації проведення навчання осіб, робота яких пов`язана з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та торгівлею пестицидами і агрохімікатами;

Ключові показники результативності, ефективності та якості Завдання №5: протягом звітного періоду забезпечено проведення навчань осіб - 100% відповідно до поданих заяв, строк виконання - жовтень 2019 року.

В подальшому, позивачем відповідно до графіку проведення оцінювання подано результати виконання Завдання.

Відповідно до результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» та «В» за 2019 рік від 01 листопада 2019 року вбачається наступне:

Завдання №1: забезпечено проведення обстежень місць вирощування с/г продукції, а саме: 2 лісових господарства, 2 тепличних господарства, 24 посіви зернових (3-соняшник, 9-ячмінь, 12-кукурудза), 2 картопля, 3 господарства підтримання статусу вільних місць виробництва, 9 господарств знято вільні місця виробництва відповідно до вимог наказу Мінагрополітики від 07 серпня 2012 року №487 (здійснення моніторингу та підготовка аналітичної довідки), строк фактичного виконання - травень-вересень 2019 року, лютий - вересень 2019 року, червень-вересень 2019 року.

Обгрунтування завдання виконані своєчасно, результат якого можна повною мірою використати в роботі.

Бал - 3.

Завдання №2: забезпечено проведення 4-х навчальних семінарів для підвищення професійного рівня спеціалістів:

- особливості розвитку деяких регульованих шкідливих організмів, обстеження посівів сільськогосподарських культур. Встановлення зон (виробничих ділянок) вільних від регульованих шкідливих організмів з метою виконання деяких вимог рішення Євразійської економічної комісії про затвердження Єдиних карантинних фітосанітарних вимог. Виявлення невідповідностей об`єктів регулювання фітосанітарним вимогам, нотифікаційні повідомлення (МСФ3 13) (79 спеціалістів пройшли навчання);

- особливості розвитку регульованих шкідливих організмів листяних культур та садивного матеріалу, ознаки ураження та заходи боротьби. Порядок ввезення та переміщення садивного матеріалу;

- особливості розвитку карантинних шкідливих організмів, проведення обстеження місць вирощування рослин під час періоду вегетації, складів та інших місць зберігання на відповідність Протоколам фітосанітарних та інспекційних вимог щодо експорту кукурудзи, сої та ячменю з України до Китайської Народної Республіки. Небезпека та наслідки використання нелегальних засобів захисту рослин;

- особливості здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на дотримання законодавства у сфері захисту та карантину рослин (78 спеціалістів пройшли навчання);

- візуальні ознаки пошкодження та ураження регульованими шкідливими організмами об`єктів регулювання (картоплі, садивного та насіннєвого матеріалу, свіжих фруктів і овочів);

- особливості розвитку регульованих шкідливих організмів, ознаки ураження та заходи боротьби;

- моніторинг регульованих шкідливих організмів обмежено поширених на території Київської області. Міжнародні вимоги до заходів з обстеження (МСФЗ 6 «Вказівки щодо нагляду», МСФЗ 23 «Вказівки щодо огляду», МСФЗ 8 «Визначення статусу шкідливого організму в зоні») Порядок встановлення карантинного режиму (77 спеціалістів пройшли навчання);

- аналіз ризику ввезення регульованих шкідливих організмів. Міжнародне законодавство в сфері карантину рослин. Фітосанітарні вимоги різних країн світу щодо імпорту об`єктів регулювання (66 спеціалістів пройшли навчання).

Строк фактичного виконання: 12-13 лютого 2019 року; 16-17 квітня 2019 року; 04-05 червня 2019 року; 10-11 вересня 2019 року.

Обгрунтування завдання виконані своєчасно, результат високої якості.

Бал - 4.

Завдання №3 забезпечено проведення обстежень складських приміщень з дотриманням вимог ДСП 8.8.1.2-001-98, ДСП 173-96 - 100% відповідно до поданих заяв:

- ПП «Агрофірма «Розволожжя». Строк фактичного виконання 09 січня 2019 року;

- ТОВ «Сесвандерхаве - Україна». Строк фактичного виконання 25 січня 2019 року;

- ФОП « ОСОБА_2 ». Строк фактичного виконання 27 лютого 2019 року;

- ПОПП «Еліта». Строк фактичного виконання 13 березня 2019 року;

- ТОВ «Агрітех Україна». Строк фактичного виконання 15 березня 2019 року;

- Підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест-Експрес». Строк фактичного виконання 20 березня 2019 року;

- ПрАТ «Кагарлицький райагропостач». Строк фактичного виконання 12 квітня 2019 року;

- СТОВ «Агросвіт». Строк фактичного виконання 19 квітня 2019 року;

- ТОВ «Нертус ЛТД». Строк фактичного виконання 10 травня 2019 року;

- ПАТ «УІФК-АГРО». Строк фактичного виконання 15 травня 2019 року;

- ТОВ «Українська молочна компанія». Строк фактичного виконання 15 травня 2019 року;

- ТОВ «Рем Транс». Строк фактичного виконання 29 травня 2019 року;

- ТОВ «Сімейний сад». Строк фактичного виконання 06 червня 2019 року;

- ТОВ «Ренус Ревайнел». Строк фактичного виконання 13 червня 2019 року;

-ТОВ «Беру Комерц». Строк фактичного виконання 21 червня 2019 року;

- ТОВ «Агроміксактив». Строк фактичного виконання 04 липня 2019 року;

- ТОВ «Інтерагроінвест». Строк фактичного виконання 09 липня 2019 року;

- СП ТОВ «Нива Переяславщини». Строк фактичного виконання 11 липня 2019 року;

- ТОВ «Українська молочна компанія». Строк фактичного виконання 25 липня 2019 року;

- ТОВ «Агрофірма «Колос». Строк фактичного виконання 31 липня 2019 року;

- ПрАТ «Агрофорт». Строк фактичного виконання 01 серпня 2019 року;

- МПП «Ерідон». Строк фактичного виконання 15 серпня 2019 року;

- ТОВ «Асканія - Флора». Строк фактичного виконання 10 вересня 2019 року;

- ТОВ «ФЛК-Інвест». Строк фактичного виконання 26 вересня 2019 року;

- ТОВ НВП «Агросвіт». Строк фактичного виконання 26 вересня 2019 року;

-ТОВ «РОСЬ АГРО-ТРЕЙД». Строк фактичного виконання 27 вересня 2019 року.

Обгрунтування завдання виконані своєчасно, результат якого можна повною мірою використати в роботі.

Бал - 3.

Завдання №4 забезпечено проведення 13-ти перевірок пунктів в районах та при митних постах на території Київської області та м. Києва:

- ВМО №2 м/п «Вишневе» (Топ Сіті);

- ВМО №4 м/п «Східний термінал» (Проліски). Строк фактичного виконання 10 травня 2019 року, 22 травня 2019 року;

- ВМО №1 м/п «Вишневе» СМО «Арктика». Строк фактичного виконання 23 травня 2019 року;

- ВМО №1 м/п «Східний» (Ліски). Строк фактичного виконання 28 травня 2019 року;

- м/п «Димитрово» ВМО №2 (Рабен Україна). Строк фактичного виконання 28 травня 2019 року;

- ВМО №3 м/п «Святошин» (ДП «Кюне і Нагель»). Строк фактичного виконання 04 червня 2019 року;

- ВМО №1 м/п «Південний» (Васильків). Строк фактичного виконання 30 травня 2019 року;

- ВМО №1-5 а/п «Бориспіль», Строк фактичного виконання 12 червня 2019 року;

- м/п «Східний термінал» ВМО №3 (Біокон). Строк фактичного виконання 04 липня 2019 року;

- ВМО № м/п «Столичний» (ТОВ «АІТ»). Строк фактичного виконання 18 липня 2019 року;

- Вишгородський район;

- Кагарлицький район, Строк фактичного виконання 09 вересня 2019 року;

- м/п «Західний» ВМО №1 (КАТП-13054). Строк фактичного виконання 19 та 26 вересня 2019 року.

Обгрунтування завдання виконано частково, до виконання завдання державний службовець підійшов формально.

Бал - 1.

Завдання №5 забезпечено проведення навчань осіб, робота яких пов`язана з транспортуванням, зберіганням, застосування та торгівлею пестицидами і агрохімікатами: 78 навчань (52 в районах та 26 в м. Києві), присутні на навчаннях були 2336 осіб (1878 осіб в районах та 458 осіб в м. Києві). Видано 2223 допусків (посвідчень) на право роботи з пестицидами і агрохімікатами.

Строк фактичного виконання до 30 вересня 2019 року.

Обгрунтування завдання виконано частково, до виконання завдання державний службовець підійшов формально.

Бал - 1.

Середній бал за виконання завдань - 2,4. Обгрунтування оцінки: завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально.

Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 11 грудня 2019 року №569-к затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності керівників територіальних органів Держпродспоживслужби у 2019 році. Відповідно до затвердженого висновку, за оцінюванням результатів службової діяльності позивач отримав оцінку «негативна».

На підставі вказаного наказу Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 16 грудня 2019 року №576-к видано наказ, яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області 18 грудня 2019 року у зв`язку з отриманням ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Незгода позивача з вказаними вище результатами оцінювання службової діяльності, затвердженим висновком результатів оцінювання та вказаними вище наказами стало підставою для звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регулює Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII).

Підстави, порядок проведення щорічного оцінювання службової діяльності державного службовця категорії «Б», а також процедура оскарження його результатів, визначаються Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців» від 23 серпня 2017 року №640, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 року №591 (далі про тексту - Типовий порядок (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин)), Методичними рекомендаціями «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», затвердженими наказом Національного агентства України з питань державної служби від 27 листопада 2017 року №237 (далі по тексту - Методичні рекомендації (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин)),

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з частини 2 статті 5 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 44 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII визначено:

Результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри (частина 1).

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення) (частина 2).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", здійснюється суб`єктом призначення (частина 3).

Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання (абзац 1 частини 4).

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (абзац 2 частини 4).

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням (частина 5).

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення) (частина 6).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону (частина 7).

В свою чергу, відповідно до частини 1 статті 11 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII передбачено, що у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.

Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).

Відповідно до частини 4 цієї ж статті у разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.

Пунктом 47 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 року № 640, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 року №591 передбачено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем. Оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій "Б" або "В", здійснюється відповідно до статті 11 Закону України "Про державну службу". У скарзі державним службовцем зазначаються зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наводяться факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу (пункт 48 Типового порядку).

Так, пунктами 1, 3, 7 частини 1 статті 2 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII передбачено, що безпосередній керівник - найближчий керівник, якому прямо підпорядкований державний службовець; керівник державної служби в державному органі (далі - керівник державної служби) - посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов`язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі; суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

Як вже було зазначено судом та вбачається з матеріалів справи, наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про призначення заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області» від 20 жовтня 2016 року №1131-к ОСОБА_1 з 21 жовтня 2016 року призначено на посаду заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області з посадовим окладом згідно з штатним розписом за переведенням з Головної державної фітосанітарної інспекції.

Вказана посада відноситься до посади державної служби категорії «Б».

Таким чином, в даному випадку, у розумінні вимог законодавства, безпосереднім керівником та керівником державної служби стосовно позивача є начальник Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, а Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів є суб`єктом призначення.

Наведене свідчить, що позивач мав право подати скаргу у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності безпосередньо начальнику Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, натомість таку скаргу він подав до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, у відповідь на яку його листом від 12 грудня 2019 року №24.2-4/1/8309 повідомлено, що такі скарги подаються відповідно до вимог статті 11 Закону України «Про державну службу».

При цьому, жодних доказів того, що позивач звернувся до начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області матеріали справи не містять, а наявна в матеріалах справи копія службової записки позивача на ім`я начальника управління, в якій останній зазначає, що не погоджується з результатами оцінювання, не може бути визнана належним та допустимим доказом того, що позивачем виконано вимоги законодавства в цій частині.

В той же час, у відповідності до абзацу 1 частини 11 статті 44 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання), які займають посади державної служби категорій "А", "Б" і "В" визначає Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 року № 640, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 року №591 (далі по тексту - Типовий порядок).

Відповідно до пункту 4 Типового порядку учасниками оцінювання є: державний службовець; особа, яка визначає завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності (далі - ключові показники) та здійснює підготовку пропозицій щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "А"; безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В"; керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В"; суб`єкт призначення; служба управління персоналом.

Пунктом 7 Типового порядку передбачено, що оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Приписами пункту 9 Типового порядку визначено, що оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Нормами пункту 11 Типового порядку передбачено, що державному службовцю визначається від двох до п`яти завдань. Строк виконання завдання має бути реальним для досягнення необхідного результату та визначатися з урахуванням дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань відповідно до пункту 13 цього Типового порядку.

Пунктом 13 Типового порядку передбачено, що визначення результатів виконання завдань проводиться у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань.

У пункті 15 Типового порядку зазначено, що строк визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", встановлюється з урахуванням того, що результати виконання завдань безпосередніх керівників визначаються після результатів виконання завдань підпорядкованих їм державних службовців.

Відповідно до абзацу 1 пункту 16 Типового порядку висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.

Пунктом 33 Типового порядку визначено, що завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.

У відповідності до пункту 34 Типового порядку завдання і ключові показники після їх обговорення з державним службовцем визначаються такими особами: державним службовцям, які займають інші посади державної служби категорій "Б" і "В", - безпосереднім керівником за погодженням з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності).

Згідно пункту 36 Типового порядку визначення результатів виконання завдань державним службовцем, на якого покладено виконання обов`язків за посадою державної служби категорії "А", "Б" або "В", здійснює керівник вищого рівня по відношенню до посади державної служби, яку він займає.

Абзацом 1 пункту 37 Типового порядку передбачено, що для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду.

Пунктом 39 Типового порядку передбачено, що оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період. Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що з позивачем його безпосереднім керівником була проведена оціночна співбесіда, а сама форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8, наявна в матеріалах справи, містить лише підпис позивача щодо ознайомлення з нею після заповнення 01 листопада 2019 року, що, в свою чергу, не може вважатись доказом проведення оціночної співбесіди з позивачем.

Додатком 4 до Типового порядку визначено критерії виставлення балів за результатами оцінювання.

Оцінка у 0 бали виставляється коли завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції.

Оцінка в 1 бал виставляється коли завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо.

Оцінка у 2 бали виставляється у тому разі, якщо завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).

Оцінка у 3 бали виставляється у випадку, коли завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки.

Оцінка у 4 бали виставляється коли завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх удосконалення.

Відповідно до пункту 4 Розділу І Методичних рекомендацій термін «завдання державного службовця» вживається у такому значенні наперед визначений, запланований для виконання обсяг робіт (діяльності) протягом певного періоду з очікуваним досягненням мети, результатів у межах посадових обов`язків (функцій) державного службовця;

Термін «ключовий показник» - це сукупність вимірюваних кількісних та/або якісних індикаторів (параметрів), які дозволяють оцінити прогрес у виконанні державним службовцем визначених для нього завдань. Цей показник застосовується в процесі оцінювання результатів службової діяльності державних службовців.

Згідно пунктів 1, 2 розділу ІІ Методичних рекомендацій, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, завдання та ключові показники доцільно визначати індивідуально для кожного державного службовця. При цьому варто брати до уваги, що на відміну від функції, яка може здійснюватися державним службовцем постійно, виконання завдання має завершуватися досягненням конкретного результату, визначеної мети. Вимір ступеня виконання завдання (досягнення поставленої мети) рекомендується здійснювати за допомогою ключових показників. Кожне завдання державного службовця рекомендується безпосередньо пов`язувати із стратегічними цілями, пріоритетними завданнями структурного підрозділу та в цілому державного органу, в якому працює державний службовець, з урахуванням обов`язків, прав, повноважень, відповідальності, що покладаються на державного службовця визначених у його посадовій інструкції, а також у положенні про відповідний структурний підрозділ, положенні про державний орган.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Методичних рекомендацій Завдання і ключові показники доцільно вимірювати в кількісному та/або якісному вираженні, відображаючи кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В".

Згідно пункту 2 розділу ІІІ Методичних рекомендацій відповідно до пункту 12 Типового порядку кожному державному службовцю встановлюється від трьох до п`яти завдань на період, що підлягає оцінюванню.

При визначенні кількості таких завдань рекомендовано враховувати: зміст, кількість пріоритетних завдань визначених для структурного підрозділу, в якому працює державний службовець; обов`язки, права, повноваження, відповідальність, що покладені на державного службовця; період, який працює на відповідній посаді державний службовець; зміст роботи, яку виконує державний службовець, окремі повноваження (функції) можуть бути або ідентичними для декількох державних службовців, або перетинатися.

Завдання кожного державного службовця рекомендується пов`язувати із пріоритетами структурного підрозділу та стратегією/пріоритетами діяльності відповідного державного органу.

Додатком 4 до Методичних рекомендацій визначено смарт-критерії, яким мають відповідати ключові показники, зокрема:

- показник має бути конкретним. Формулювання показника має розумітися однозначно та мінімізувати можливість суб`єктивного широкого тлумачення;

- показник має піддаватися вимірюванню. Вимір здійснюється в кількісному та/або якісному вираженні. При цьому зазначається бажане (очікуване) значення показника. При використанні кількісного виміру зазначається одиниця виміру;

- показник має бути реалістичним та досяжним з точки зору наявності необхідних компетенції та ресурсів (часових, фінансових, людських, інформаційних і т.п.), які наявні в розпорядженні структурного підрозділу;

- показник має бути релевантним, тобто відповідати повноваженням (компетенції) державного службовця. Досягнення такого показника має призводити до виконання завдання в цілому;

- встановлення граничної (кінцевої) дати (періоду) досягнення показника.

Як було встановлено судом, позивач отримав за виконання завдань №4 та №5 бал - 1, з обгрунтуванням, що завдання виконані частково, до виконання завдань державний службовець підійшов формально, у зв`язку з чим, з урахуванням виставлених балів за виконання завдань №1-3, позивачу виставлено середній бал за виконання завдань - 2,4, тобто, позивачем отримано негативну оцінку за результатами оцінювання.

В свою чергу, слід відзначити, що з огляду на критерії виставлення балів, затверджені в Додатку 4 до Типового порядку № 640, виставлені позивачу бали свідчать про часткове виконання завдань, до виконання яких позивач підійшов формально.

В свою чергу, «Обґрунтування» вказаної негативної оцінки, які викладені начальником управління, не містять жодних конкретних зауважень, заперечень, чи спростувань щодо досягнутих позивачем результатів.

Таким чином, зазначене обґрунтування не відповідає критеріям виставлення балів, затверджених в Додатку 4 до Поряду № 640.

Крім того, результати оцінювання виконання завдань (графа «Обгрунтування») взагалі не містять в собі відомостей, в чому це проявилось та чим підтверджується часткове виконання завдань позивачем та формальний підхід до їх виконання.

При цьому, матеріали справи також не містять в собі доказів щодо того, що при виставлені позивачу негативної оцінки, начальник управління уточнював інформацію щодо фактичного виконання завдань та ключових показників і підстав, що зумовили їх часткове виконання, а також визначив ті компетенції, які можуть підвищити ефективність виконання або потребують удосконалення та які мали бути викладені за формою згідно з додатком 7 Типового порядку № 640.

Більш того, слід зазначити, що обгрунтовуючи свої заперечення проти задоволення позовних вимог, представник відповідача 2 посилається на те, що позивач до виконання завдань поставився формально, виконавши лише кількісний ключовий показник завдання №4 (проведення 13 перевірок, а не 10, як зазначено у завданні), щодо завдання №5 представник відповідача 2 також зазначив, що позивач лише частково виконав завдання та формально поставився до його виконання, виконавши лише кількісний ключовий показник, а саме, забезпечив проведення 100 % навчань відповідно до поданих заяв, при цьому, що стосується якості та ефективності результату досягнутого позивачем, за результатами виконання завдання, то, як зазначає представник відповідача 2, зважаючи на встановлені обставини суб`єкт оцінювання конкретизував підстави для застосування оцінки в « 1 бал» та смислові значення, на обґрунтування свого рішення (в чому полягало неналежне та неякісне виконання, в чому вони проявилися).

Так, за доводами представника відповідача 2, навчання працівників, робота яких пов`язана з організацією та безпосереднім проведенням робіт по транспортуванню, зберіганню, застосуванню, торгівлею пестицидами та агрохімікатами, які здійснювалися спеціалістами відділу контролю за обігом засобів захисту рослин управління фітосанітарної безпеки проведені без дотримання кількості обов`язкових навчальних годин встановлених Порядком №46. Вказане, спричинило порушення Порядку одержання допуску (посвідчення) на право роботи, пов`язаної з транспортуванням, зберіганням, застосуванням га торгівлею пестицидами і агрохімікатами, оскільки саме проходження такого навчання є підставою для одержання відповідних допусків. Таким чином недбалість позивача та формальний підхід до виконання поставленого завдання, на думку представника відповідача 2, поставило під загрозу авторитет Головного управління та в тому числі дискредитує начальника Головного управління, який є безпосереднім керівником позивача.

Більш того, представник відповідача 2 наголошує й на тому, що позивачем проігноровано під час виконання завдання №4 виявлені порушення та не проведено повторних перевірок

Суд наголошує, що конкретизував відповідач 2 своє рішення лише на вимогу суду під час розгляду справи в суді.

Проте, жодних доказів того, що таке обгрунтування було надано під час оціночної співбесіди, або що така взагалі була проведена з позивачем відповідачами суду не надано.

Наведене дає суду обґрунтовані підстави вважати, що оцінювання позивача проведено з порушенням встановленого порядку та без урахування норм чинного законодавства, оскільки відповідачем 2 не надано жодних доказів проведення моніторингу виконання позивачем завдань і ключових показників на час виставлення результатів, та відповідно доведення до відома службовця зауважень з приводу неналежного, неповного або несвоєчасного виконання завдань на 2019 рік.

Таким чином, виставлення результатів відбувалось формально, без будь-якого обґрунтування виставлених балів.

Відповідно до пункту 41 Типового порядку висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Суд зазначає, що негативна оцінка результатів службової діяльності державного службовця є найбільш суворою, яка суттєво впливає на права особи.

В свою чергу, керівник немає абсолютної свободи на ухвалення рішень про негативну оцінку діяльності державного службовця, без наявності на це об`єктивних підстав.

Для висновку про негативну оцінку результатів діяльності державного службовця повинні бути об`єктивно встановлені факти, що свідчить про неналежне виконання ним своїх службових обов`язків, систематичне порушення дисципліни, вчинення ганебних вчинків, злочинів, корупційних правопорушень, порушення присяги, критично низький рівень теоретичних знань чи професійних навичок та інше.

При цьому, зазначені негативні факти повинні бути задокументовані під час проведення оцінювання та у разі наявності вчинені засоби реагування (догани, попередження, тощо).

Разом з цим, за відсутністю у матеріалах оцінювання державного службовця будь-яких фактів, які його негативно характеризують або свідчать про неналежне виконання своїх службових обов`язків, керівник позбавлений можливості виставляти негативну оцінку його діяльності.

Невиконання вказаних умов, призвело б до того, що керівник наділений необмеженими повноваженнями щодо безпідставного звільнення державного службовця, що суперечить статті 43 Конституції України, якою громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Отже, за відсутності будь-яких фактичних підстав та належного обґрунтування для ухвалення негативної оцінки результатів службової діяльності позивача, суд дійшов висновку, що результати оцінювання службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 , який займає посаду державної служби категорії «Б» з оцінкою «негативна» є необгрунтованими та безпідставними.

В свою чергу, слід зазначити, що дії безпосереднього керівника позивача, в частині заповнення форми щодо результатів виконання завдань державним службовцем (позивачем), що є проміжним етапом у процедурі оцінювання державних службовців.

Так, Додаток 8 до Порядку № 640 є документом, який фіксує факт здійснення безпосереднім керівником оцінки результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", і є носієм інформації для формування відповідного висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В".

Тобто, у межах спірних правовідносин, визначена Додатком 8 до Порядку № 640 форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, дії безпосереднього керівника позивача щодо заповнення такої форми та включення до неї певних висновків шляхом проставляння відповідного балу не породжують обов`язкових юридичних наслідків у межах спірних правовідносин, що не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 31 травня 2021 року у справі №420/7110/19).

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 рік заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області Деряги Є.В. з оцінкою «негативна» від 01 листопада 2019 року є такими, що не підлягають задоволенню.

В свою чергу, аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави суду для висновку, що оскаржуваний висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно до вищевикладених висновків суду.

З огляду на те, що позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №569-К від 11 грудня 2019 року «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва територіальних органів Держпродспоживслужби у 2019 році» в частині затвердження результату оцінювання службової діяльності заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_1 з оцінкою «негативна» є похідною, вона також підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №576-К від 16 грудня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, суд виходить з такого.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Зважаючи на встановлену судом протиправність висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця - заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_1 за 2019 рік, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 16 грудня 2019 року №576-к «Про звільнення ОСОБА_1 », як похідної позовної вимоги.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при звільненні, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно із правовим висновком зазначеним у Постанові Верховного Суду України від 14 січня 2014 року по справі №21-395а13, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку.

Крім того, відповідно до пункту 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Середній заробіток працівника згідно з частиною 1 статті 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (надалі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Пунктом 5 Порядку №100 передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Як вбачається з довідки про середню заробітну плату позивача від 13 квітня 2021 року №365, середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 652,62 грн.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 19 грудня 2019 року по 15 вересня 2021 року (включно), становить (652,62 грн. х 434 робочих дні день (8 робочих днів у грудні 2019 році, 250 робочих днів у 2020 році, 19 робочих днів у січні 2021 року, 20 робочих днів у лютому 2021 року, 22 робочі дні у березні 2021 року, 22 робочі дні у квітні 2021 року, 18 робочих днів у травні 2021 року, 20 робочих днів у червні 2021 року, 22 робочі дні у липні 2021 року, 21 робочий день у серпні 2021 року та 11 робочих днів у вересні 2021 року)), що дорівнює 283 237,08 грн.

Між тим, слід також наголосити й на тому, що позивач, обґрунтовуючи свою позицію у справі, зазначає, що при вирішенні даного спору, враховуючи положення статті 58 Конституції України, до нього має застосовуватися наслідки, визначені частиною шостою статті 44 Закону України «Про державну службу» у попередній редакції, аніж у тій, що діє з 25 вересня 2019 року.

Так, відповідно до частини шостої статті 44 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII в редакції, що діяла до 25 вересня 2019 року, було визначено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки не раніше ніж через три місяці проводиться повторне оцінювання результатів його службової діяльності.

Законом № 117-ІХ, який набрав чинності з 25 вересня 2019 року, було внесено зміни до частини шостої статті 44 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII та визначено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року «Про офіційне тлумачення статей 58, 78, 79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22,243-25 Цивільного процесуального кодексу України (у справі щодо несумісності депутатського мандата)» зазначено, що стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

У Рішенні Конституційного Суду України від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень статті 58 Конституції України, статей 6, 81 Кримінального кодексу України (справа про зворотну дію кримінального закону в часі) Суд зауважив, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи. Але їх реалізація з використанням підзаконних нормативно-правових актів неможлива в окремих галузях права, зокрема в кримінальному праві.

Згідно з частиною другою статті 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. З цього конституційного припису випливає, що діяння як певне правопорушення може визнаватись тільки законом, а не будь-яким іншим нормативно-правовим актом. Такий висновок підтверджується положеннями пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України про те, що виключно законами визначаються "засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них".

У цій справі судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивача було звільнено за наслідком проведення оцінювання його службової діяльності, що не є жодним із видів юридичної відповідальності, а тому до спірних правовідносин не застосовуються гарантії, наданих статтею 58 Конституції України.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 03 серпня 2021 року у справі №120/78/20-а.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та, відповідно, наявність правових підстав для їх задоволення.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірність вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З урахуванням того, що позивач звільнена від сплати судових витрат, а матеріали справи не містять доказів понесення відповідачем судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для компенсації судових витрат.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 72-77, 139, 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №569-К від 11 грудня 2019 року «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва територіальних органів Держпродспоживслужби у 2019 році» в частині затвердження результату оцінювання службової діяльності заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_1 з оцінкою «негативна»;

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №576-К від 16 грудня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

4. Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області з 19 грудня 2019 року.

5. Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Балукова, будинок 22, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 грудня 2019 року по 15 вересня 2021 року в сумі 283 237,08 грн (двісті вісімдесят три тисячі двісті тридцять сім гривень 08 копійок).

6. Виконати негайно рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 19 грудня 2019 року на посаді заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області та в частині стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Балукова, будинок 22, ) на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

7. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник

Повний текст рішення суду виготовлений 26 жовтня 2021 року