Справа № 560/8576/21
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8576/21
РІШЕННЯ

іменем України

27 жовтня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому просить:

- визнати протиправною і скасувати постанову Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 18.06.2021 №283248, згідно якої СПД ОСОБА_1 25.06.2021, о 10-13. Хмельницька обл., А/Д М-12, 320 км., допущено порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", пункт 22.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", "Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу", якою постановлено стягнути з СПД ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 8500,00 грн.;

- визнати протиправною і скасувати постанову №283249, згідно якої СПД ОСОБА_1 25.06.2021, о 10-13, Хмельницька обл., А/Д М-12. 320 км., допущено порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", пункту 22.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" "Надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону", якою постановлено стягнути з СПД ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.05.2021 посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті була проведена рейдова перевірка транспортного засобу позивача щодо додержання вимог законів про автомобільний транспорт. Під час перевірки здійснений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу та встановлений факт перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, про що складений акт та інші документи, а 18.06.2021 прийняті оскаржувані постанови №283248, №283249 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8500,00 грн. та 1700,00 грн. за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та пункту 22.5 ПДР України.

Позивач вважає результати вимірювання, здійснені посадовими особами відповідача, недостовірними, оскільки всупереч вимогам пункту 12 Порядку №879 не зазначено та не надано документів, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю утримується у робочому стані та періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрологфї. Крім того, чинне законодавство не зобов`язує встановлювати тахографи та передбачає можливість обліку робочого часу водія шляхом ведення індивідуальної книжки, яка в даному випадку була наявна у водія під час проведення перевірки.

Позивач зазначає, що посадовими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки при винесенні оскаржуваних постанов не враховано дійсних обставин справи, не надано належної оцінки доказам по справі та порушено право на захист при розгляді справи, оскільки позивача належним чином не повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що позбавило права на захист своїх інтересів. Тому постанови не відповідають фактичним обставинам і вимогам чинних нормативно-правових актів, є протиправними та підлягають скасуванню.

На адресу суду відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що постанови про застосування адміністративного штрафу №283248, №283249 від 18.06.2021 винесені Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки законно та правомірно, враховуючи порядок винесення та наявні докази. Просить відмовити у задоволенні позову.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 16.07.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що інспекторами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті №1567 проведено рейдову перевірку, 25.05.2021, на а/д: М-12, 320 км, Хмельницька обл., перевірено транспортний засіб марки RENAULT номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі талону (роздруківки) зважування від 25.05.2021 зафіксовано перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем: по загальній масі - 42,1 т, при нормативно допустимій - 40 т; на одиничну вісь, а саме - 11,8 т, при нормативно визначених 11 т та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень.

За результатами проведення рейдової перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому вказано, що автомобілем марки RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювалось надання послуг з перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень - по загальній масі транспортного засобу, а саме - 42,1 т, що на 5,25% перевищує нормативно визначені 40 т; з перевищенням вагових обмежень - на одиничну вісь, а саме 11,8 т, що на 7,27% та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, тобто без документів передбачених статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачено абзацом 14 частиною 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

За результатами розгляду акту №288100 від 25.05.2021, що відбувся в Придністровському міжрегіональному управлінні Укртрансбезпеки (Хмельницька область) 18.06.2021 в.о. начальника Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було винесено Постанову №283248 від 18.06.2021 про застосування адміністративно - господарського штрафу до ФОП ОСОБА_1 в розмірі 8500,00 грн. за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачене абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та Постанову №283249 від 18.06.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 у сумі 1700,00 грн. за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачене абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: надання послуг з перевезень вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статті 48 Закону України про автомобільний транспорт (товаро-транспортної накладної та протоколу перевірки та адаптації тахографа).

Вважаючи оскаржувані постанови протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ) державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частиною 4 статті 48 Закону №2344-ІІІ у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За змістом пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Так, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з пунктом 12 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (пункт 13 Порядку №879).

Із аналізу наведених положень слідує, що зважування транспортних засобів здійснюється за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, яке повинне утримуватись у робочому стані, періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача відповідач встановив перевищенням вагових обмежень - по загальній масі транспортного засобу, а саме - 42,1 т, що на 5,25% перевищує нормативно визначені 40 т; з перевищенням вагових обмежень - на одиничну вісь, а саме 11,8 т, що на 7,27% та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, що підтверджується чеком зважування.

Суд зазначає, що твердження позивача про те, що акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, не містять характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу який відсоток похибки таких ваг, слід зазначити, що форма вказаного акту та довідки є сталою та наведена в Додатку 3 до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою КМУ від 08.11.2006 №1567 та в Додатку 1 до Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування і не передбачає внесення жодних відомостей про габаритно-ваговий комплекс, яким здійснювався відповідний контроль. Внесення будь яких відомостей, не передбачених Додатком 3 до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті суперечило б пункту 21 Порядку №1567 та статті 19 Конституції України.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 03.07.2019 №819/1381/16 (82819946).

Таким чином, форма та зміст документів, які видаються посадовими особами Укртрансбезпеки визначається Порядком №1007/1207 та Порядком №1567. Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Порядку №1007/1207 посадові особи під час здійснення габаритно-вагового контролю видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1), а відповідно до п. 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3; пункту 27 за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Позивач також стверджує, що під час здійснення габаритно-вагового контролю посадовими особами Укртрансбезпеки була зафіксована повна маса транспортного засобу позивача, що складала 42,1 т, що більше від маси, зазначеної у ТТН, та що на думку позивача засвідчує недостовірність результатів такого габаритно-вагового контролю.

З даного приводу суд зазначає, що розрахунок плати за проїзд визначається за наслідком габаритно-вагового контролю, у тому числі шляхом визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті, а тому відомості з наведеної ТТН не можуть спростовувати встановлені під час такого контролю показники. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 02.08.2018 у справі №820/1420/17).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова від 18.06.2021 №283248 є правомірною, тому у задоволенні вимог про її скасування необхідно відмовити.

Щодо постанови №283249 від 18.06.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 у сумі 1700,00 грн. за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: надання послуг з перевезень вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України про автомобільний транспорт (товаро-транспортної накладної та протоколу перевірки та адаптації тахографа), суд зазначає наступне.

Статтею 48 Закону №2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 1 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону №2344-ІІІ).

Таким чином, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з видом діяльності КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт.

За змістом акта перевірки від 5.05.2021 №288100 позивач здійснював перевезення вантажу з м. Вінниця до м. Хмельницький. Тобто, позивач є автомобільним перевірником в розумінні статті 1 Закону №2344-ІІІ.

Статтею 34 Закону №2344-III визначено, що автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів і забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Пунктом 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі по тексту - Порядок №1567) встановлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

За змістом частини 2 статті 18 Закону №2344-III контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Відповідно до пункту 6.1 розділу 6 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі по тексту - Положення №340), визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Пунктом 6.3 Положення №340 передбачено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Суд враховує, що відповідно до пункту "а" частини 1 статті 10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями.

Згідно з частиною 3 статті 10 Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

В той же час, ведення тахографу чи індивідуальної контрольної книжки водія передбачене для деяких категорій транспорту, в тому числі вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон.

Отже, водії, які здійснюють перевезення з використанням вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф. У разі, якщо транспортний засіб не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Під час здійснення рейдової перевірки у позивача була відсутня товаро-транспортна накладна та протокол повірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Крім цього, позивач у поданому позові зазначив, що індивідуальна контрольна книжка водія наявна, та наявна ТТН, та додав вказані матеріали до позову.

Однак, оглядом акту проведення перевірки №288100 від 25.05.2021, суд встановив, що у зазначеному акті встановлена відсутність товаро-транспортна накладна та протокол повірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, водій ОСОБА_2 не погоджується з висновками, викладеними в акті проведення перевірки, однак лише в частині висновків вагового контролю. Відомостей про наявність у нього під час перевірки індивідуальної контрольної книжки водія та ТТН не зазначив. Заперечення на акт подані не були.

Суд вважає, що перевезення будь-якого вантажу, в тому числі й особистого, вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тон не звільняє водія від обов`язку ведення індивідуальної контрольної книжки.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що позивач, який на переконання суду в спірному випадку здійснив перевезення вантажу автомобілем без товаро-транспортної накладної та протоколу повірки та адаптації тахографа, чим порушив вимоги статті 48 Закону №2344-III. Тому у відповідача були правові підстави для застосування відповідного адміністративно-господарського штрафу.

Щодо порушення процедури розгляду справи про порушення, суд встановив, що про розгляд акту №288100 від 25.05.2021, позивач була проінформована листом-повідомленням (рекомендованим листом).

Пунктом 27 Порядку № 1567 визначено, що за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5. Таким чином, за результатами розгляду акту №288100 від 25.05.2021, що відбувся в Придністровському міжрегіональному управлінні Укртрансбезпеки (Хмельницька область) 18.06.2021 в.о. начальника Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було винесено Постанову №283248 від 18.06.2021 про застосування адміністративно - господарського штрафу до ФОП ОСОБА_1 у сумі 8500 грн. за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачене абзацом 14 частиною 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Таким чином суд вважає, що відповідачем не порушена процедура розгляду справи, оскільки відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у справі № 820/4810/17 від 01.03.2018.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова від 18.06.2021 №283249 є правомірною, тому у задоволенні вимог про її скасування необхідно відмовити.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову, у зв`язку з чим, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Враховуючи приписи статті 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 жовтня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (вул. Соборна, 75, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя В.В. Матущак