Справа № 161/11921/21
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/265/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьку адміністративну справу № 161/11921/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до УПП у Волинській області ДПП НП України, інспектора УПП у Волинській області Шевчика Тараса про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПП у Волинській області ДПП НП України, інспектора УПП у Волинській області Шевчика Тараса про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. З підстав, викладених в позовній заяві просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 459822 від 25 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав до суду. Від нього до суду не надходило відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, в тому числі компакт-диск з відеозаписом, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

25 червня 2021 року, близько 12.03 годин, в місті Ковель, по вулиці Грушевського, інспектором УПП у Волинській області ДПП Шевчиком Т.В. було виявлено та зупинено автомобіль «Форд Транзіт», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

У відповідності до вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

25 червня 2021 року, близько 12.10 годин, в місті Ковель, по вулиці 1-го грудня, інспектором УПП у Волинській області ДПП Шевчиком Т.В. було винесено постанову серії ДП18 № 459822 (а.с. 5), якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею ч. 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, що 25 червня 2021 року, близько 12.03 годин, в місті Ковель, по вулиці Грушевського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд Транзіт», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, а саме постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року, чим порушив пункт 2.1а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400,00 гривень.

В позовній заяві як на підставу скасування оскаржуваної постанови, позивач посилається на ту обставину, що він не був повідомлений про результати розгляду його апеляційної скарги на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року, не знав, що він є позбавленим права керування транспортними засобами та мав при собі посвідчення водія.

Однак, суд критично ставиться до таких пояснень позивача, з наступних підстав.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню в вигляді накладення адміністративного штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою Волинського апеляційного суду від 14 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року залишено без змін. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суд звертає увагу, що захисник ОСОБА_1 адвокат Голошва В.Л. був присутній в судовому засіданні 14 червня 2021 року та ознайомлений із змістом постанови Волинського апеляційного суду від 14 червня 2021 року.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Внаслідок неналежного здійснення своїх процесуальних прав і виконання обов`язків заявником не отримано судову повістку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Таким чином, твердження позивача про те, що він нібито не був повідомлений про результати розгляду його апеляційної скарги на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року, не знав, що він є позбавленим права керування транспортними засобами є надуманими, та носять характер особистих суджень, які не грунтуються на положеннях чинного законодавства.

Наявність в ОСОБА_1 , станом на 25 червня 2021 року посвідчення водія не відміняє того факту, що позивач був позбавлений права керування транспортними засобами з моменту набрання Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року законної сили, тобто з 14 червня 2021 року.

Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 459822 від 25 червня 2021 року за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній містяться дані, як того вимагається даною нормою права.

Приймаючи до уваги викладене, та враховуючи, що судом встановлено правомірність винесення постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 459822 від 25 червня 2021 року, яка за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній містять всі дані, як того вимагається даною нормою права. При цьому, позивачем взагалі не надано суду належних доказів, на підтвердження своїх позовних вимог. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст .ст. 241 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позову до УПП у Волинській області ДПП НП України, інспектора УПП у Волинській області Шевчика Тараса про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя В.В. Ковтуненко