Справа № 400/2953/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2021 р. № 400/2953/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачів:Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вул. Богдана Хмельницького, 34, м. Одеса, 65007, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056,

про:визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач -1), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач-2), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що полягає у незабезпеченні рівного доступу до державної служби необгрунтованих обмежень щодо ОСОБА_1 під час проходження державної служби та нездійснення належного контролю за діями заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та незабезпечення рівного доступу до державної служби;

- визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з невнесення відомостей до Автоматизованої системи виконавчого провадження про утворення виконавчої групи та її склад під час прийняття 09.04.2020 рішення про утворення виконавчої групи при Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для проведення всіх виконавчих дій з примусового виконання всіх виконавчих проваджень, що перебувають на примусовому виконанні у Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у всіх виконавчих провадженнях, що перебували на виконанні станом на 09.04.2020;

- зобов`язати заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відомості до Автоматизованої системи виконавчого провадження про утворення виконавчої групи та її склад під час прийняття 09.04.2020 рішення про утворення виконавчої групи при Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для проведення всіх виконавчих дій з примусового виконання всіх виконавчих проваджень, що перебувають на примусовому виконанні у Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у всіх виконавчих провадженнях, що перебували на виконанні станом на 09.04.2020.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.04.2020 про утворення виконавчої групи (до складу якої було включено позивача) не була сформована засобами Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі АСВП). Зазначена бездіяльність перешкоджала позивачу виконувати посадові обов`язки, а саме: користуватися АСВП та мати доступ до виконавчих проваджень, з якими повинна була працювати виконавча група. Обгрунтовуючи позовні вимоги до відповідача-1, позивач зазначає, що начальник Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не забезпечив належного контролю за діями начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та реагування на звернення позивача, чим створив необгрунтовані обмеження в проходженні позивачем державної служби, створив позивачу перешкоди у виконані посадових обов`язків.

Відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на незазначення позивачем конкретних дій, бездіяльності або прийняття рішень, які б порушували право позивача на державну службу. Відповідач-1 вказує, що відреагував на службову записку позивача та доручив заступнику начальника Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести до АСВП постанову від 09.04.2020 про утворення виконавчої групи.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, зазначаючи, що начальники управлінь забезпечення виконання рішень наділені правами користувача АСВП. Відповідач -2 вказує, що технічні можливості АСВП дозволяють формувати постанову про утворення виконавчої групи виключно за одним виконавчим провадженням; якщо постанова про утворення виконавчої групи стосується декількох виконавчих проваджень, вона виноситься без використання АСВП та сканується і прикріплюється в АСВП до кожного виконавчого провадження, з яким працює виконавча група. Відповідач-2 зазначає, що 20.05.2020 доручив заступнику начальника Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення вимог 10 розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій вказує, що чинне законодавство не передбачає винесення постанови про утворення виконавчої групи без використання АСВП, а керівники органів державної виконавчої служби та їхні заступники є реєстраторами АСВП, а не користувачами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд перейшов до розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадженння.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

09.04.2020 заступник начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийняв постанову про утворення при Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчої групи для проведення виконавчих дій з примусового виконання всіх виконавчих проваджень, що перебувають на примусовому виконанні. До складу виконавчої групи включено позивача.

Постанова від 09.04.2020 про утворення виконавчої групи засобами АСВП не формувалася та до АСВП під час прийняття рішення про створення виконавчої групи не вносилася, що сторонами визнається.

Згідно з частиною першою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Суд не має сумнівів у добровільності визнання сторонами цієї обставини.

Під час розгляду справи відповідачі не подали суду доказів внесення до АСВП постанови від 09.04.2020 про утворення виконавчої групи.

Спір між сторонами виник у зв`язку з невнесенням до АСВП постанови від 09.04.2020 про утворення виконавчої групи, до складу якої включено позивача.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Згідно із частиною першою статті 25 Закону України „Про виконавче провадження, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, якщо боржник та його майно перебувають на території адміністративно-територіальних одиниць, віднесених до підвідомчості різних органів державної виконавчої служби, тощо), або у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

За змістом статті 8 Закону України „Про виконавче провадження, реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується:

1) об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями;

2) надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження;

3) виготовлення документів виконавчого провадження;

4) централізоване зберігання документів виконавчого провадження;

5) централізоване зберігання інформації про рахунки органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відкриті для цілей виконавчого провадження;

6) підготовка статистичних даних;

7) реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її проходження;

8) передача документів виконавчого провадження до електронного архіву;

9) формування Єдиного реєстру боржників.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України належать до органів державної викоанвчої служби (пункт 3 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 5 розділу IV Інструкції, відомості про утворення виконавчої групи вносяться до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2432/5 (далі Положення про АСВП), у разі прийняття рішення про утворення виконавчої групи керівник органу державної виконавчої служби вносить до АСВП відомості про утворення виконавчої групи та її склад. Постанова про утворення виконавчої групи формується АСВП автоматично.

Отже, постанова про утворення виконавчої групи підлягає до обов`язкового внесення до АСВП.

У зв`язку з цим суд відхиляє посилання відповідача на технічну неможливість такого внесення. Крім того, така технічна неможливість не підтверджена жодними доказами.

У відзиві на позовну заяву відповідач-2 фактично визнав наявність порушення, що полягає у невнесенні постанови від 09.04.2020 до АСВП, зазначивши, що „20.05.2020 Управлінням доручено заступнику начальника Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шардіній Г.О. усунути порушення вимог пункту 10 розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

Як зазначено вище, пункт 10 розділу ІІІ Положення про АСВП передбачає внесення постанови про утворення виконавчої групи до АСВП керівником органу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 3 розділу І Положення про АСВП, реєстраторами Системи є:

відповідальні особи органу державної виконавчої служби;

державні виконавці органів державної виконавчої служби;

приватні виконавці;

помічники приватних виконавців;

відповідальні особи приватних виконавців;

керівники органів державної виконавчої служби та їх заступники.

Користувачами системи є:

Міністерство юстиції України;

структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, що забезпечують здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень;

посадові особи Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, визначені Міністерством юстиції України, до повноважень яких належать виконання рішень Європейського суду з прав людини та представництво держави у справах щодо невиконання рішень національних судів;

сторони виконавчого провадження.

Наведене вище свідчить про те, що керівник органу державної виконавчої групи має права реєстратора, а не користувача, як стверджує відповідач-2 у відзиві.

Згідно із статтею 7 Закону України „Про державну службу, державний службовець, серед іншого, має право на належні для роботи умови служби. Державні службовці також реалізують інші права, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Відповідно до статті 18 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, серед іншого, такі права: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом, тощо.

Виконавцем до АСВП обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До АСВП в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до АСВП одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до АСВП не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою АСВП. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в АСВП забороняється (пункти 2-4 розділу ІV Положення про АСВП).

Матеріали виконавчого провадження містять інформацію про особу, яка належить до конфіденційної інформації (стаття 21 Закону України «Про інформацію»).

Згідно з частиною п`ятою статті 18 закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

У зв`язку з цим державний виконавець, який не уповноважений виконувати певні рішення, не має доступу до матеріалів виконавчого провадження з виконання таких рішень, що забезпечує конфіденційність інформації про особу.

Доступ до матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання рішень виконавець має лише у разі виконання таких рішень.

Виконувати обов`язки з виконання рішень у складі виконавчої групи виконавець може лише маючи до цих виконавчих проваджень доступ.

На підставі вищенаведеного невнесення до АСВП відомостей про виконавчу групу означає фактично ненадання позивачу доступу до виконавчих проваджень з примусового виконання рішень, які повинна виконувати виконавча група.

Отже, не унісши постанову від 09.04.2020 про утворення виконавчої групи до АСВП, відповідач-2 допустив бездіяльність, якою перешкодив виконанню позивачем обов`язків члена виконавчої групи, оскільки лише наявність в АСВП відповідної постанови надає позивачу право вчиняти виконавчі дії з виконання виконавчих проваджень, що перебувають на примусовому виконанні в Миколаївському районному відділі ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 4 Закону України «Про державну службу», одним із принципів державної служби є забезпечення рівного доступу до державної служби, що означає заборону всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про державну службу», державний виконавець має право на належні для роботи умови служби.

Невнесення постанови про утворення виконавчої групи до АСВП створило необґрунтовані обмеження для позивача у виконанні його посадових обов`язків державного виконавця як члена відповідної виконавчої групи та свідчить про те, що позивачу не було створено умов для виконання посадових обов`язків у складі виконавчої групи.

Отже, невнесення постанови від 09.04.2020 про створення виконавчої групи до АСВП порушило право позивача на державну службу.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до відповідача-2.

За приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд повторює, що відповідач-2 не лише не подав суду доказів внесення спірної постанови до АСВП, але й фактично визнав наявність порушення у відзиві на позовну заяву.

На підставі вищенаведеного позовні вимоги до відповідача-2 належить задовольнити.

Щодо позовних вимог до відповідача-1 суд зазначає про таке.

Позивач вважає, що його права порушені бездіяльністю начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що полягає у незабезпеченні рівного доступу до державної служби та необґрунтованих обмеженнях щодо нього під час проходження державної служби та нездійснення належного контролю за діями заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та незабезпечення рівного доступу до державної служби.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 11 Закону України «Про державну службу», у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації. У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів. Керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).

У разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач звернувся до адміністративного суду 22.07.2020.

27.10.2020 позивач подав відповідь на відзив, до якої додав копію скарги від 21.09.2020 на ім`я начальника відповідача-1 (в порядку статті 11 Закону України «Про державну службу»). Скарга була розглянута та результати розгляду повідомлені позивачу листом відповідача-1 від 09.10.2020 № 23519/04-46.

Позивач не подав суду доказів звернення до відповідача-1 із скаргою в порядку статті 11 Закону України «Про державну службу» до дати звернення до адміністративного суду. Інакше кажучи, суд не має підстав вважати, що станом на дату звернення позивача до адміністративного суду його права були порушені відповідачем-1.

Позивач додав до позовної заяви докази звернення до відповідача-1 із службовими записками, на які отримав відповіді. Скарга позивача від 21.09.2020 була розглянута відповідачем-1.

Ураховуючи вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність порушення прав позивача відповідачем-1.

Отже, позовну заяву належить задовольнити частково.

Судові витрати у справі становить судовий збір у сумі 840,80 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви до адміністративного суду, який відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Богдана Хмельницького, 34, м. Одеса, 65007, ідентифікаційний код за ) , Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, ідентифікцаійний код за ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у невнесенні до Автоматизованої системи виконавчого провадження відомостей про утворення виконавчої групи та її склад під час прийняття 09.04.2020 рішення про утворення виконавчої групи при Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

3. Зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (54056, м. Миколаїв, пр-т Миру, 46/1, ідентифікаційний код за ) внести до Автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про утворення виконавчої групи та її склад на підставі постанови заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області від 09.04.2020 про утворення виконавчої групи при Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

4. У задоволенні позовних вимог до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна