Справа № 560/409/21
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/409/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

25 жовтня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Хмельницькій області з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми «Ф» №1112941 від 22.03.2018 року, яким визначено податкове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000,0 грн. на 2018 рік;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми №1112941/2016 від 13.04.2018 року, яким визначено податкове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 22916,67 грн. на 2016 рік.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області №1112941 від 22.03.2018 та №1112941/2016 від 13.04.2018.

Не погоджуючись із даним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Апелянт зазначив, що Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ України на підставі Переліків об`єктів оподаткування транспортним податком у 2016 та 2018 роках сформовано та надано до ДПС відомості, необхідні для нарахування транспортного податку фізичним особам, що внесені до Єдиного державного реєстру легкових автомобілів та їх власників. Даними переліками позивач доведений для нарахування транспортного податку з фізичних осіб по автомобілю Audi Q7, 2015 року випуску.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України, без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки Audi, моделі Q7, 2015 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 2992 см3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 16.02.2016 № НОМЕР_2 .

Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області 22.03.2018 прийняло податкове повідомлення-рішення №1112941, яким визначено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" за 2018 рік у розмірі 25000,00 грн.

13.04.2018 Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області прийняло податкове повідомлення-рішення №1112941/2016, яким визначено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" за 2016 рік у розмірі 22916,67 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані на адресу позивача, однак повернуті контролюючому органу з відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням встановленого строку зберігання.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення №1112941 та №1112941/2016 протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що придбаний позивачем автомобіль не був об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 та 2018 роках.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

За ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01.01.2016 року набрав чинності Закон України №909-VІІІ від 24.12.2015 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", яким у статтю 267 Податкового кодексу України було внесено зміни.

Пп. 267.2.1 п. 267.2 ПК України викладено в новій редакції, а саме зазначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному вебсайті (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Згідно п.267.4 ст.264 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн. (стаття 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік"), а тому 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року складали 1033 500 грн.

Відповідно до наданої Мінекономіки інформації, до переліку автомобілів, які підлягають оподаткуванню у 2016 році, віднесено автомобіль марки Audi моделі Q7, об`єм циліндрів двигуна 3,0 літри, тип пального - бензин, рік випуску - до двох років включно.

Щодо визначення суми податку за 2018 рік, то відповідно до підп.267.2.1 п.267.2ст.267 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин щодо податку за 2018 рік) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному вебсайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Базою оподаткування відповідно до підп. 267.3.1 п.267.1 ст.267 ПК України є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 ПК України).

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік "мінімальна заробітна плата з 1 січня 2018 року становить 3723 грн.

Отже, об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, тобто понад 1396 125 грн.

На офіційному вебсайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України наведено перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року.

Так, до вказаного переліку у 2018 році віднесено автомобіль марки Audi моделі Q7, об`єм циліндрів двигуна 3,0 літри, тип пального - бензин, рік випуску - до 5 років включно.

Водночас, позивач є власником транспортного засобу Audi, моделі Q7, 2015 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 2992 см. куб. Тобто, технічні характеристики автомобіля, зазначені у вказаному переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача в офіційній документації, а сама, об`єм двигуна автомобіля позивача (2992 см. куб.) є іншим, ніж визначений та наведений Міністерством економічного розвитку і торгівлі України у переліку (3,0 куб.см.).

Положення статті 4 ПК України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку.

Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт4.1.4. пункту4.1. статті4 Податкового кодексу України).

Податковим органом не наведено норм закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, в якому було б передбачено можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку. Тому, вирішення спору у цій справі повинно бути на користь платника податків, що обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.11.2018 у справі № 822/2687/17, а також в ухвалах Верховного Суду від 06 серпня 2020 року по справі №440/4961/19, від 05 листопада 2020 року по справі № 824/1518/19-а

У справі «Новік проти України» (18.12.2008), ЄСПЛ зробив висновок, що «надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля».

Колегія суддів дійшла висновку що у фіскального органу були відсутні будь-які підстави для додаткового трактування критеріїв, необхідних для визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, оскільки щороку у центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується Перелік автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який містить такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. Тобто, податковий орган, отримавши від законодавця вичерпний перелік технічних характеристик, необхідних для надання автомобілю статусу об`єкта оподаткування, був позбавлений необхідності та повноважень в більш ширшому його тлумаченні.

Повнота з`ясування обставин, що входять до предмета доказування при розгляді судом цього адміністративного позову, вимагає від суду встановлення обставин про вартість автомобіля позивача та про те, чи були враховані податковим органом та чи підтверджуються належними та допустимими доказами усі обов`язкові для здійснення розрахунку складові-елементи (марка, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки передач, пробіг легкового автомобіля), передбачені ст. 267 Податкового кодексу України.

Колегія суддів зауважує, що оскільки у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2016 та 2018 роках автомобіль позивача з об`ємом циліндрів двигуна 2992 куб.см. не вказаний, то транспортний засіб який зареєстрований на позивача, не може вважатися об`єктом оподаткування транспортним податком, в розумінні приписів п. п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у контролюючого органу були відсутні підстави для додаткового трактування критеріїв, необхідних для визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, оскільки щороку центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, визначається Перелік автомобілів, які підлягають оподаткуванню.

Контролюючий орган, отримавши від законодавця вичерпний перелік технічних характеристик, необхідних для надання автомобілю статусу об`єкта оподаткування, був позбавлений необхідності та повноважень в більш ширшому його тлумаченні.

Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Переглянувши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.