Справа № 340/4274/20
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2021 року м. Кропивницький Справа №340/4274/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Кропивницької міської ради

відповідача-2: Виконавчого комітету Кропивницької міської ради

про визнання протиправним та нечинним протокольного рішення.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького про визнання протиправними та нечинними протокольних рішень міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького від 11 березня 2020 року №4, від 17 березня 2020 року №5, від 25 березня 2020 року №6, від 26 березня 2020 року №7, від 03 квітня 2020 року №8, від 14 квітня 2020 року №9, від 17 квітня 2020 року №10, від 25 травня 2020 року №12, від 28 травня 2020 року №14, від 02 червня 2020 року №15, від 23 червня 2020 року №16, від 26 червня 2020 року №17 (крім пункту 3 питання 2 цього рішення), від 30 липня 2020 року №18, від 20 серпня 2020 року №20, від 31 серпня 2020 року №21.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на сайті Міської ради міста Кропивницького він знайшов протокольні рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького, що по суті є нормативно-правовими та регуляторними актами. Позивач вважає, що оскаржувані рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького, підпадають під визначення нормативно-правових та регуляторних актів, а їхня розробка, розгляд, прийняття та оприлюднення відбулося з повним ігноруванням порядку, встановленого Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», Законом України «Про доступ до публічної інформації», Законом України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації». На думку позивача, видання відповідачем оскаржуваних рішень не відповідає принципу «належного урядування». Вони видані не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законами України, без використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, нерозсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, дискримінаційно, непропорційно, без урахування права позивача на участь у процесі прийняття рішення, несвоєчасно, а тому вони підлягають скасуванню.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 р. у справі №340/4091/20 роз`єднано позовні вимоги у самостійні провадження (а.с.23-24).

Предметом спору у даній справі є визнання протиправним та нечинним протокольного рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького від 25 травня 2020 року №12.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.25-26).

27.10.2020 р. уповноваженою особою Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького подано відзив на позовну заяву (а.с.45-49). У відзиві зазначено, що позивач як фізична особа не є суб`єктом правовідносин, які виникли за наслідками прийняття відповідачем рішення, яким вирішувались питання: про продовження карантину з 22 травня 2020 року по 22 червня 2020 року на території міста з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2 та етапів послаблення протиепідемічних заходів; про відвідування закладів дошкільної освіти міста Кропивницького в умовах карантину. Наголошено на тому, що дія Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям актів, прийнятих з питань запровадження та здійснення заходів правового режиму на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. На думку відповідача, прийняття Міською комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій протокольного рішення №12 від 25.05.2020 року, спрямованого на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України щодо запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, не потребувало реалізації процедур, передбачених цим Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Також наголошено на тому, що Міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій не є регуляторним органом в розумінні Закону.

30.10.2020 р. підготовче засідання відкладено за клопотанням позивача (а.с.59, 60).

20.11.2020 р. та 08.12.2020 р. підготовче засідання відкладено у зв`язку з неявкою у судове засідання сторін (а.с.74, 78).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 р. відкладено підготовче засідання у справі та запропоновано позивачу надати письмові пояснення щодо заміни відповідача Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького на Виконавчий комітет Кропивницької міської ради (а.с.92-93).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 р. здійснено заміну найменування відповідача Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького на Міську комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Кропивницької міської ради та залучено Виконавчий комітет Кропивницької міської ради до участі у справі як співвідповідача (а.с.102-103).

03.03.2021 р. представником Виконавчого комітету Кропивницької міської ради подано відзив на позовну заяву у якому заперечено щодо позовних вимог (а.с.110-116). У відзиві зазначено, що позивач як фізична особа не є суб`єктом правовідносин, які виникли за наслідками прийняття відповідачем рішення. На думку представника відповідача, зважаючи на зміст рішення Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, оформленого протоколом від 25.05.2020 р. №12, оскаржуване рішення є актом індивідуальної дії, оскільки прийняте відповідачем відносно конкретних суб`єктів по конкретному випадку та на час звернення позивача з адміністративним позовом про його оскарження частково реалізоване і вичерпало свою дію, що унеможливлює його скасування.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.122).

31.03.2021 р. представником відповідача-2 подано заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.131).

02.04.2021 р. позивачем подано клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.132-134).

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, а розгляд справи згідно з ч.9 ст.205 КАС України проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2020 року відбулося позачергове засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького на якому розглядалися питання: 1. Про продовження карантину з 22 травня 2020 року по 22 червня 2020 року на території міста з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів; 2. Про відвідування закладів дошкільної освіти міста Кропивницького в умовах карантину (а.с.39).

Міською комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького за результатами позачергового засідання прийнято рішення, оформлене протоколом №12 від 25.05.2020 р. (а.с.39-43), відповідно до якого щодо першого питання вирішено:

1. Інформацію про дотримання протиепідемічних заходів безпеки щодо запобігання поширенню коронавірусної інфекції серед населення та стабілізації епідемічної ситуації на території міста взяти до відома.

2. Враховуючи, що постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» на території України продовжено дію карантину з 22 травня 2020 року до 22 червня 2020 року, відповідно до статі 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та протоколу позачергового засідання обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 22 травня 2020 року №22, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 на території міста Кропивницького доручити: ГУДІМІ Андрію, ЦЮЦЮРІ Антону, ІВАНОВСЬКІЙ Юлії, ФРОСІНЯКУ Руслану, КРИШКУ Олександру, ДЕНИСЕНКО Сергію, ЖИЛІНУ Валерію, КОВАЛЕНКУ Сергію, Керівникам виконавчих органів Міської ради міста Кропивницького відповідно до делегованих та власних повноважень

3. Забезпечити організацію виконання та контроль за дотриманням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», дотримання протиепідемічних заходів безпеки у період поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 до стабілізації епідемічної ситуації на території міста. Термін виконання на період встановлення карантину.

4. Відповідно до протоколу позачергового засідання обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 22 травня 2020 року №22, яким встановлено режим послаблення протиепідемічних заходів, виходячи з оцінки епідемічної ситуації на території області та дотримання ознак для послаблення протиепідемічних заходів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та етапів послаблення протиепідемічних заходів» дозволити: 1) проведення спортивних заходів без глядачів, в яких беруть участь не більше 50 осіб. Спортивні заходи, в яких беруть участь понад 50 осіб, можуть проводиться за погодженням із Міністерством охорони здоров`я, за результатами оцінки епідемічних ризиків; 2) проведення релігійних заходів, за умови перебування не більше однієї особи на 10 кв. метрах площі будівлі, де проводиться релігійний захід; 3) діяльність готелів (крім функціонування ресторанів у готелях); 4) регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також з дотриманням вимог Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при наданні послуг з перевезення пасажирів на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 21 травня 2020 року №23. Термін виконання з 25 травня 2020 року.

5. Попередити керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, а також інших суб`єктів підприємницької діяльності про персональну відповідальність за порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими нормативно-правовими актами з питань боротьби з інфекційними захворюваннями, статтею 325 Кримінального кодексу України та статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Термін виконання на період продовження карантину.

МАКАРУК Оксані, КАСЬЯНЕНКУ Івану, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ЦЮЦЮРІ Антону

6. В межах компетенції забезпечити контроль за виконанням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та етапів послаблення протиепідемічних заходів» щодо організації перебування громадян на обсервації (ізоляції), самоізоляції, з урахуванням Порядку здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією та Порядку проведення обов`язкової обсервації осіб, які здійснюють перетин державного кордону. Термін виконання на період продовження карантину.

ГОРБОВСЬКОМУ Сергію, ІВАНОВСЬКІЙ Юлії, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ЦЮЦЮРІ Антону

7. Забезпечити силами робочої групи з перевірки дотримання заходів щодо запобігання поширенню у місті випадків гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, перевірки за виконанням Тимчасових рекомендацій затверджених постановами Головного державного санітарного лікаря України щодо організації протиепідемічних заходів при здійснені дозволених видів діяльності суб`єктами господарювання з фіксуванням порушень та з подальшою передачею матеріалів до уповноважених органів. Термін виконання на період продовження карантину.

8. Посилити заходи щодо недопущення стихійної торгівлі на території міста, зокрема щодо несанкціонованої торгівельної діяльності на території міських скверів «Слави» та «Центральний». Термін виконання на період продовження карантину.

ГОРБОВСЬКОМУ Сергію

9. Повідомити приватного підприємця ОСОБА_5 , що наданий ним алгоритм роботи малих архітектурних форм (наметів) по вул. Соборній (біля Критого ринку) в період карантину не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та постанов Головного державного санітарного лікаря України. Термін виконання до 27 травня 2020 року.

ГУДІМІ Андрію, ЦЮЦЮРІ Антону

10. Забезпечити цілодобову охорону публічної (громадської) безпеки і порядку на території КМП «Центральна міська лікарня» Міської ради міста Кропивницького, як об`єкту госпіталізації осіб, хворих на COVID-19, та місця обсервації в готелі «Турист» ПрАТ «Кіровоградтурист». Термін виконання на період продовження карантину.

11. Забезпечити в межах компетенції контроль за дотриманням громадянами обсервації, самоізоляції. Термін виконання на період перебування в обсервації (самоізоляції).

12. Посилити патрулювання громадських місць міста. Термін виконання на період продовження карантину.

КРИШКУ Олександру, ФРОСІНЯКУ Руслану

13. Вжити додаткових заходів до виявлення та обслуговування одиноких осіб та осіб, які одиноко проживають, серед громадян похилого віку, осіб з інвалідністю, осіб, які перебувають на самоізоляції, та організувати належний соціальний супровід. Термін виконання на період продовження карантину.

ГОРБЕНКО Оксані

14. Інформувати керівників релігійних громад щодо виконання вимог Уряду про продовження карантинних заходів, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів». Термін виконання до 27 травня 2020 року.

ОСОБА_6 , КУЧЕРУ Миколі

15. Забезпечити надання адміністративних послуг населенню у повному обсязі. Прийом відвідувачів здійснювати за попереднім записом із урахуванням соціальної дистанції (не більше однієї особи на 10 кв. метрів приміщення). Термін виконання з 25 травня 2020 року.

16. Проводити температурний скринінг працівників та відвідувачів Міської ради міста Кропивницького. Заборонити допуск громадян до приміщення міської ради без захисних масок чи респіраторів. Проводити дезінфекцію приміщень міської ради. Термін виконання на період продовження карантину.

ОСОБА_7

17. Продовжити роботи з проведення дезінфекційних заходів у жилих будівлях комунальної власності, при виявленні підтверджених випадків захворювань мешканців на COVID-19. Термін виконання на період продовження карантину.

ЖИТНИКУ Віктору

18. Забезпечити проведення перевірок перевізників міста, які здійснюють перевезення пасажирів, у тому числі у режимі руху «маршрутне таксі», щодо дотримання ними протиепідемічних заходів, які передбачені Тимчасовими рекомендаціями, затвердженими постановою Головного державного санітарного лікаря України від 21 травня 2020 року №23. Термін виконання на період продовження карантину.

Стосовно другого питання вирішено:

1. Інформацію ОСОБА_8 щодо відвідування закладів дошкільної освіти міста Кропивницького в умовах карантину взяти до відома.

2. Погодити управлінню освіти Міської ради міста Кропивницького здійснення процедури закупівлі засобів індивідуального захисту (медичних масок, дезінфікуючих та миючих засобів, приладів дистанційного вимірювання температури, інше) для закладів дошкільної освіти, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2020 року №225 «Деякі питання закупівлі товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України».

3. Затвердити склад робочих груп з приймання закладів дошкільної освіти до відвідування дітьми в умовах карантину що додається.

КОСТЕНКО Ларисі

4. Дозволити відкриття закладів дошкільної освіти міста для проведення заходів, пов`язаних з підготовкою до прийняття дітей, а саме: - провести підготовку приміщень закладів до прийому дітей, забезпечити виконання протиепідемічних заходів, визначених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 21 травня 2020 року №25; - організувати роботу робочих груп з приймання закладів до відвідування дітьми в умовах карантину; - забезпечити перевірки дотримання у вказаних закладах тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів та забезпечити їх роботу згідно графіку. Термін виконання з 25 травня 2020 року.

5. Прийом дітей для відвідування до закладів дошкільної освіти здійснювати після комісійного обстеження цих закладів та складання відповідного акту про готовність до роботи. Термін виконання після проведення передбачених заходів.

6. На період карантинних заходів в державі утриматися від відвідування дітьми санаторного дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) №65 «Лукомор`я». Термін виконання на період продовження карантину.

7. Забезпечити проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи з батьками вихованців закладів дошкільної освіти щодо умов відновлення роботи дошкільних закладів та особливостей їх функціонування у період карантину. Термін виконання з 25 травня 2020 року

8. Допуск до відвідування дітьми закладів дошкільної освіти здійснювати за наявності медичної довідки про епідемічну обстановку в родині та дозволу на відвідування колективу. Термін виконання з 25 травня 2020 року.

ДАВИДЧУК Валентині

9. Забезпечити організацію проведення перевірки придатності питної води в закладах дошкільної освіти до використання. Термін виконання з 25 травня 2020 року.

ЯКУНІНУ Сергію

10. Провести через засоби масової інформації, соціальні мережі та інші канали комунікації інформаційно-роз`яснювальну роботу серед населення щодо виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів».

11. Контроль за виконанням рішення покласти на керівників виконавчих органів Міської ради міста Кропивницького відповідно до делегованих та владних повноважень.

Позивач, оскаржуючи рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького, оформлене протоколом №12 від 25.05.2020 р., вважає його нормативно-правовим (регуляторним) актом. Натомість представник відповідача-2 наголошує на тому, що оскаржуване рішення є актом індивідуальної дії.

Отже, ключовим питанням у межах даного позову є визначення правової природи оскаржуваного акта, прийнятого міською комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького.

У розумінні пунктів 18, 19 частини 1 статті 4 КАС України нормативно-правовий акт акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Визначальною особливістю нормативного акта є його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин. Тобто об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, які беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу.

Натомість індивідуальні акти мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладаються певні обов`язки і об`єктом правового регулювання виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи. Адресат юридичних приписів ненормативного акта завжди чітко визначений, і залежно від обставин, ініціатором його видання може бути як адресат, так і видавник відповідного акта.

Тобто співвідношення між нормативними актами і ненормативними визначається, зважаючи на мету їхнього видання: ненормативний акт є актом реалізації норм права, який видається тільки задля розв`язання певної ситуації за індивідуально визначених обставин і умов, тоді як нормативні акти містять приписи права, що стосуються прав та інтересів невизначеного кола суб`єктів, і яке реалізується без темпоральних обмежень.

Таке розуміння щодо розмежування нормативних і ненормативних (індивідуальних) актів викладено Верховним Судом у постанові від 24.07.2019 р. у справі №182/2428/16-а (2-а/0182/102/2016) (провадження №К/9901/54061/18).

У пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 зазначено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

З огляду на абз.3-5 ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 р. №1160-IV (далі за текстом Закон №1160) регуляторний акт це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Отже, законодавчо закріплено, що регуляторним актом може визнаватися як нормативно-правовий акт, так й інший офіційний письмовий документ, який відповідає певним ознакам.

Для визнання нормативно-правового акта регуляторним необхідно, щоб такий акт або окремі його положення були спрямовані на регулювання: господарських відносин або адміністративних відносин між регуляторними органами та суб`єктами господарювання або адміністративних відносин між іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.

Для визнання іншого офіційного письмового документа регуляторним актом, окрім вищезазначених умов, відповідно до Закону №1160 необхідна сукупна наявність таких ознак. Документ повинен: встановлювати, змінювати чи скасовувати норми права; застосовуватися неодноразово; стосуватися невизначеного кола осіб.

Водночас, відповідно до абз.9 ч.2 ст.3 Закону №1160 дія цього Закону не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям актів, прийнятих з питань запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного, надзвичайного стану, оголошення зони надзвичайної екологічної ситуації на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, а також з питань мобілізації та демобілізації.

Окрім того, суд враховує, що обов`язковою ознакою рішення (нормативно-правового акта чи індивідуального акта), а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Так, рішенням суб`єкта владних повноважень є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити, породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин, має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин та поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб`єктів.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 р. №1645-ІІІ (далі за текстом Закон №1645) органи місцевого самоврядування у сфері захисту населення від інфекційних хвороб: забезпечують проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на територіях населених пунктів, у місцях масового відпочинку населення та рекреаційних зонах, а також робіт по ліквідації епідемій та спалахів інфекційних хвороб і вирішують питання фінансового та матеріально-технічного забезпечення цих заходів і робіт; вирішують інші питання у межах повноважень, визначених законом.

Частиною 1 статті 11 Закону №1645 визначено, що організація та проведення профілактичних і протиепідемічних заходів, зокрема щодо санітарної охорони території України, обмежувальних заходів стосовно хворих на інфекційні хвороби та бактеріоносіїв, виробничого контролю, у тому числі лабораторних досліджень і випробувань при виробництві, зберіганні, транспортуванні та реалізації харчових продуктів і продовольчої сировини та іншої продукції, при виконанні робіт і наданні послуг, а також організація та проведення медичних оглядів і обстежень, профілактичних щеплень, гігієнічного виховання та навчання громадян, інших заходів, передбачених санітарно-гігієнічними та санітарно-протиепідемічними правилами і нормами, у межах встановлених законом повноважень покладаються на органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, органи державної санітарно-епідеміологічної служби, заклади охорони здоров`я, підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, а також на громадян.

Згідно з ч.ч.1, 2, 6 ст.29 Закону №1645 карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.30 Закону №1645 на територіях, де встановлено карантин, місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування надається право: залучати підприємства, установи, організації незалежно від форм власності до виконання заходів з локалізації та ліквідації епідемії чи спалаху інфекційної хвороби; залучати для тимчасового використання транспортні засоби, будівлі, споруди, обладнання, інше майно підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, необхідне для здійснення профілактичних і протиепідемічних заходів, із наступним повним відшкодуванням у встановленому законом порядку його вартості або витрат, пов`язаних з його використанням; установлювати особливий режим в`їзду, виїзду на території карантину та окремих адміністративно-територіальних одиниць громадян і транспортних засобів, а у разі необхідності проводити санітарний огляд речей, багажу, транспортних засобів та вантажів; запроваджувати більш жорсткі, ніж встановлені нормативно-правовими актами, вимоги щодо якості, умов виробництва, виготовлення та реалізації продуктів харчування, режиму обробки та якості питної води; установлювати особливий порядок проведення профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних, та інших заходів; створювати на в`їздах, виїздах на території карантину та окремих адміністративно-територіальних одиниць, що знаходяться на території карантину, контрольно-пропускні пункти, залучати в установленому порядку для роботи в цих пунктах військовослужбовців, працівників, матеріально-технічні та транспортні засоби підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, частин та підрозділів центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах оборони і військового будівництва, охорони громадського порядку.

З огляду на п.23 розділу Х Закону №1645 тимчасово, на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, з урахуванням епідемічної ситуації, можуть бути запроваджені обмежувальні протиепідемічні заходи щодо фізичних осіб.

У розумінні абз.20 ст.1 Закону №1645 обмежувальні протиепідемічні заходи медико-санітарні та адміністративні заходи, що здійснюються в межах осередку інфекційної хвороби з метою запобігання її поширенню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням змін внесених постановами від 16.03.2020 р. №215, від 25.03.2020 р. №239, від 22.04.2020 р. №291,від 04.05.2020 р. №343, установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі за текстом Постанова №392) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Пунктом 2 Постанови №392 установлено, що: у регіонах, в яких встановлено карантин, застосовуються протиепідемічні заходи, що визначаються цією постановою, а також заходи, що додатково встановлені органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах компетенції; заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211, продовжують діяти на період, встановлений цією постановою.

Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Відповідно до пункту 4 Постанови №392 на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією запроваджується послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови.

Послаблення протиепідемічних заходів здійснюється на території регіонів, які одночасно відповідають таким ознакам: інцидентність (загальна кількість нових випадків COVID-19 за останні сім днів на 100 тис. населення) становить менше ніж 12 осіб на 100 тис. населення; завантаженість ліжок у закладах охорони здоров`я, визначених для госпіталізації пацієнтів з підтвердженим випадком COVID-19, становить менш як 50 відсотків; середня кількість тестувань методом полімеразної ланцюгової реакції та імуноферментного аналізу становить більше ніж 12 на 100 тис. населення протягом останніх семи днів.

Послаблення протиепідемічних заходів застосовується та припиняється на території регіону на підставі рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке приймається з урахуванням оцінки епідемічної ситуації та наявності у регіоні ознак для послаблення протиепідемічних заходів, визначених цією постановою. Рішення про послаблення протиепідемічних заходів переглядається не рідше одного разу на сім днів з урахуванням результатів оцінки поточної епідемічної ситуації в регіоні.

У регіонах, в яких здійснюється послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється з 22 травня:

- проведення спортивних заходів без глядачів, в яких беруть участь не більше ніж 50 осіб. Спортивні заходи, в яких беруть участь понад 50 осіб, можуть проводиться за погодженням із Міністерством охорони здоров`я за результатами оцінки епідемічних ризиків;

- проведення релігійних заходів за умови перебування не більше однієї особи на 10 кв. метрах площі будівлі, де проводиться релігійний захід;

- діяльність готелів (крім функціонування ресторанів у готелях);

- регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Пунктом 1 Положення про міську комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 28.03.2017 р. №160 (далі за текстом Положення) міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (далі комісія) є постійно діючим органом, який утворюється виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради з метою забезпечення координації діяльності органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій міста незалежно від форм господарювання, пов`язаної із забезпеченням техногенно-екологічної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій, організаційних заходів протидії терористичній діяльності та воєнній загрозі, запобігання виникненню надзвичайних ситуацій і реагування на них.

Згідно з п.2 Положення Комісія у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, а також указами Президента України і постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, рішеннями Державної, регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій і цим Положенням.

З огляду на абз.20 пп.1, п.4 п.3 Положення основними завданнями комісії є: координація діяльності органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій міста незалежно від форм господарської діяльності, пов`язаною із забезпеченням санітарного та епідемічного благополуччя населення; підвищення ефективності діяльності органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій під час реагування на надзвичайну ситуацію.

Зважаючи на пункт 4 Положення Комісія відповідно до покладених на неї завдань: 1) у режимі повсякденної діяльності: здійснює координацію діяльності органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій міста щодо розроблення і виконання заходів у сфері цивільного захисту та техногенно-екологічної безпеки; здійснює заходи щодо забезпечення захисту населення, сталого функціонування господарських об`єктів, зменшення можливих матеріальних втрат та збереження національної культурної спадщини у разі виникнення надзвичайної ситуації; 2) у режимі підвищеної готовності: здійснює заходи щодо активізації роботи з проведення спостереження та контролю за станом навколишнього природного середовища, перебігом епідемій і спалахами інфекційних захворювань, масовими харчовими отруєннями населення, обстановкою на потенційно небезпечних об`єктах і прилеглих до них територіях, прогнозування можливості виникнення надзвичайної ситуації та її масштабів; організовує розроблення плану комплексних заходів щодо захисту населення і територій у разі виникнення надзвичайної ситуації, забезпечення сталого функціонування господарських об`єктів; забезпечує координацію заходів щодо запобігання виникненню надзвичайної ситуації об`єктового і місцевого рівнів; готує пропозиції щодо визначення джерел і порядку фінансування заходів реагування на надзвичайну ситуацію; координує заходи щодо створення резерву засобів індивідуального захисту та матеріальних резервів для запобігання виникненню надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків, визначає обсяги і порядок використання таких резервів.

Відповідно до п.9 Положення рішення комісії оформляється протоколом, який підписується головою та відповідальним секретарем комісії.

Пунктом 10 Положення встановлено, що рішення комісії, прийняті у межах її повноважень, є обов`язковими для виконання територіальними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями міста незалежно від форм господарської діяльності.

Таким чином, до повноважень міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Кропивницької міської ради відноситься прийняття протокольних рішень, зокрема спрямованих на координацію діяльності органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій міста, пов`язаною із забезпеченням санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Судом встановлено, що протоколом №12 від 25.05.2020 р. оформлено рішення, прийняті на позачерговому засіданні міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького з двох питань порядку денного, які мають різну правову природу.

Так, з огляду на зміст протоколу №12 від 25.05.2020 р., рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій викладені у пунктах 2, 3, 5-18 питання першого та у пунктах 2-11 питання другого є індивідуальними (ненормативними) актами, оскільки носять інформаційно-організаційний (розпорядчий) характер, є результатом застосування постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 р. №392 та тимчасових рекомендацій Головного державного санітарного лікаря України, спрямовані відносно конкретних службових осіб у межах їх посадових обов`язків щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), породжують зобов`язання саме для таких осіб, підлягають застосуванню упродовж періоду встановлення карантину або в інші строки визначені у рішеннях.

Натомість рішення викладене у пункті 4 питання першого, за своїм змістом є нормативно-правовим регуляторним актом, стосується всіх суб`єктів, які опиняються в нормативно регламентованій ситуації, тобто невизначеного кола осіб, встановлює та змінює загальні правила регулювання відносин у відповідній сфері, оскільки застосовує послаблення протиепідемічних заходів на території міста Кропивницького, а також унормовує адміністративні відносини між регуляторними органами та суб`єктами господарювання.

Окрім того, суд бере до уваги, що за своїм змістом пункти 1 з першого та другого питань не є рішенням суб`єкта владних повноважень, так як не породжують правових наслідків, не спрямовані на регулювання відносин, не мають обов`язкового характеру.

Вирішуючи позовні вимоги в частині рішень міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, які за своєю правовою природою є індивідуальними (ненормативними) актами та викладені у пунктах 2, 3, 5-18 питання першого та у пунктах 2-11 питання другого протоколу №12 від 25.05.2020 р., суд враховує наступне.

За правилами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За змістом п.9 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених право осіб у сфері публічно-правових відносин. При цьому обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушення його прав та інтересів оскаржуваним рішенням.

У постанові від 12.12.2018 р. у справі №802/2474/17-а (провадження №К/9901/55094/18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов`язки позивача.

Верховний Суд у постанові від 12.05.2021 р. у справі №640/11938/20 (провадження №К/9901/8532/21) вказав на те, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах. Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Таким чином, право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується. Право на захист є суб`єктивним правом, яке з`являється в особи з моменту порушення його прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки судом встановлено, що рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій викладені у пунктах 2, 3, 5-18 питання першого та у пунктах 2-11 питання другого, оформлені протоколом №12 від 25.05.2020 р. є актами індивідуальної дії, які породжують права й обов`язки лише для тих суб`єктів (посадових осіб), яким вони адресовані, то такі рішення не стосуються прав, свобод чи інтересів позивача, а тому не зумовлюють у нього права на оскарження таких рішень.

Також суд враховує, що у позовній заяві позивачем не наводяться обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями його прав, свобод та інтересів.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині оскарження рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, оформленого протоколом №12 від 25.05.2020 р., щодо пунктів 2, 3, 5-18 питання першого та у пунктах 2-11, задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог в частині рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке за своєю правовою природою є нормативно-правовим регуляторним актом та викладене у пункті 4 питання першого протоколу №12 від 25.05.2020 р., суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Частиною 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 р. №2939-VI, у редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень (далі за текстом Закон №2939) встановлено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Згідно з п.6 ч.2 ст.23 Закону №2939 запитувач має право оскаржити: невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону.

В силу п.4 ч.1 ст.24 Закону №2939 відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону.

Частиною 2 статті 24 Закону №2939 визначено, що особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Таким чином, з аналізу зазначених норм судом встановлено, що неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 Закону №2939 є підставою для притягнення винної особи до відповідальності, однак немає безумовного наслідку скасування рішення. При цьому нормами Закону №2939 встановлено відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації у вигляді відшкодування матеріальної та моральної шкоди особі, на думку якої порушені її права та законні інтереси розпорядником інформації, що не є тотожною вимозі позивача про визнання неправомірним та скасування оскаржуваного рішення з підстав порушення порядку оприлюднення проекту.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 03.07.2019 р. у справі №527/451/17 (провадження №К/9901/24547/18).

У позовній заяві позивач посилається на порушення відповідачем порядку оприлюднення оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.22 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації».

Закон України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» від 23.09.1997 р. №539/97-ВР відповідно до Конституції України визначає порядок всебічного і об`єктивного висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування засобами масової інформації і захисту їх від монопольного впливу органів тієї чи іншої гілки державної влади або органів місцевого самоврядування, є складовою частиною законодавства України про інформацію.

Статтею 22 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» передбачено, що Закони України, постанови Верховної Ради України, укази та розпорядження Президента України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, постанови Верховного Суду України, рішення та висновки Конституційного Суду України, рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних друкованих виданнях. У друкованих засобах масової інформації можуть публікуватися офіційні документи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інша публічна інформація відповідно до законодавства і на засадах, передбачених укладеним між такими органами та редакціями друкованих засобів масової інформації договором.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.5, 11 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. №280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Статтею 5 Закону №2939 визначені способи оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом.

Отже, Закони України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про доступ до публічної інформації» не визначають конкретного обов`язкового способу опублікування рішення органу місцевого самоврядування. Орган місцевого самоврядування самостійно, виходячи із власних можливостей та з метою забезпечення принципу гласності та відкритості своєї роботи, визначає спосіб оприлюднення власного рішення.

Закон України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» передбачає оприлюднення рішень органів місцевого самоврядування в офіційних друкованих виданнях, якими є видання Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, центральних органів виконавчої влади, інших державних органів із спеціальним статусом, що видаються з метою опублікування нормативно-правових актів, рішень цих органів та інформації, обов`язковість опублікування якої передбачена законодавством, під час підготовки яких не використовується творча праця журналістів.

Зважаючи на визначення офіційних друкованих видань, наведене в абзаці 6 статті 1 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації», друковане видання органу місцевого самоврядування не може мати статусу офіційного. Натомість зазначений Закон не визначає конкретного офіційного друкованого видання у якому орган місцевого самоврядування може здійснити оприлюднення свого рішення, як і не встановлює процедури та строків такого оприлюднення.

Судом встановлено, що протокол від 25 травня 2020 року №12, яким оформлені оскаржувані рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького, розміщений на офіційному сайті Кропивницької міської ради за посиланням http://kr-rada.gov.ua/site/uploads/files/COVID-19/prot_12_25-05-2020.pdf.

Суд враховує, що оприлюднення нормативно-правового акта впливає на набрання ним чинності. При цьому не набрання чинності нормативно-правовим актом може порушувати права особи у разі застосування щодо нього такого акта.

Позивачем у позовній заяві не вказується про порушення його прав внаслідок застосування нормативно-правового акта, який, на його думку, не був оприлюднений у встановленому порядку.

Посилання позивача на недотримання відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення порядку, встановленого Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» є необґрунтованим з огляду на приписи абзацу 9 частини 2 статті 3 Закону №1160, у редакції, чинній з 02.04.2020 р., яким встановлено, що дія цього Закону не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям актів, прийнятих з питань запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного, надзвичайного стану, оголошення зони надзвичайної екологічної ситуації на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, а також з питань мобілізації та демобілізації.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що наведені позивачем обставини самі по собі не свідчать про очевидну протиправність оскаржуваних рішень, а також під час розгляду справи не встановлено порушення процедури їх прийняття, яка б вказувала на протиправність таких рішень, зважаючи на відповідність критеріям встановленим ч.2 ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині оскарження рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, оформленого протоколом №12 від 25.05.2020 р. щодо пункту 4 питання першого, задоволенню не підлягають.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем. Натомість відповідачами не надано доказів понесення судових витрат у даній справі.

Керуючись ст.ст.132, 142, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Кропивницької міської ради (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41), Виконавчого комітету Кропивницької міської ради (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, ) про визнання протиправним та нечинним протокольного рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 23 жовтня 2021 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт