Справа № 300/622/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/622/21 пров. № А/857/12748/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Довгополова О.М.,

Святецького В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року (прийняту у м. Івано-Франківськ суддею Остап`юк С.В.) про відмову у забезпеченні позову в адміністративній справі № 300/622/21 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги в Івано-Франківській області, Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Комісії з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги Ради адвокатів регіону про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовом до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги в Івано-Франківській області, Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Комісії з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги Ради адвокатів регіону, в якому просив зобов`язати Івано-Франківський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити представника для належного обґрунтування позову, виготовлення копій документів.

Разом із поданням даного адміністративного позову позивач подав заяву про його забезпечення, а 16.03.2021 повторно, шляхом забезпечення позивачу представника для захисту його прав.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому, з урахуванням вимог апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано загалом тими ж обставинами, що й вимоги поданої заяви.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то колегія суддів вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (частини четверта - шоста статті 154 КАС України).

Відповідно до статті 151 КАС України, якою визначено види забезпечення позову, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У абзаці другому пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» вказано, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, суд вказав, що заявник не надав суду достатніх та належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову, про які він просить, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Поряд з цим, при прийнятті оскаржуваної ухвали суд вказав на неможливість вжиття заходів забезпечення позову у спосіб визначений позивачем, який за змістом аналогічний частині позовних вимог, що відповідає правовій позиції викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 та Верховного Суду від 08 листопада 2019 року по справі № 640/3277/19.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають нормам процесуального та матеріального права, і є правильними.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що 21 вересня 2021 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд у цій справі ухвалив рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив, що зумовлює відсутність підстав для забезпечення позову.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і правомірність відмови суду першої інстанції у їх задоволенні.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року про відмову у забезпеченні позову в адміністративній справі № 300/622/21 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький