Справа № 260/2379/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/2379/20 пров. № А/857/13210/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Шинкар Т.І.

з участю секретаря судового засідання Ільченко А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року, ухвалене суддею Калинич Я.М. у м. Ужгороді о 13 год 32 хв. у справі № 260/2379/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про скасування наказів, визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому, з уточненням позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо незаконного часткового виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19 в частині поновлення на службі в поліції ОСОБА_1 не на підставі, в порядку та спосіб, визначеному Конституцією та законами України відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19.

- визнати протиправним та скасувати наказ № 116о/с Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 01.06.2020 року в частині поновлення підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу комплектування.

- визнати протиправним та скасувати наказ № 1394о/с Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 25.06.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника УКЗ ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_1 ».

- визнати протиправним та скасувати наказ № 134о/с «По особовому складу» Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 25.06.2020 року відносно звільнення із 25 червня 2020 року підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу комплектування на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно з рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19.

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу по день фактичного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19 в частині вимушеного прогулу.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Головного управління Національної поліції у Закарпатській області середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 02.12.2019 року по 08.09.2020 року в розмірі 193347,67 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 20986,14 грн. звернуто до негайного виконання.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив затримку виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19 щодо поновлення позивача на роботі, внаслідок чого дійшов висновку про те, що на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду. Інші рішення та дії відповідача суд вважає законними.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач та відповідач, подавши апеляційні скарги.

Позивач у апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині незадоволених позовних вимог та прийняти нове рішення про задоволення позову повністю.

Мотиви позивача наведені у апеляційній скарзі зводяться до того, що відповідач поновив позивача на посаді, яка не відповідає резолютивній частині рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19. Водночас, в цьому випадку, відповідач не отримав згоди позивача про переведення на рівнозначну посаду. Також у наказі про поновлення на роботі не зазначено про виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, а також міститься невірна дата поновлення на роботі., оскільки такою, згідно із рішенням суду про виправлення описки, є 22.07.2019 року, а не 23.07.2019 року. Позивач вважає безпідставним його повторне звільнення з роботи через вимушений прогул, оскільки наказ про поновлення на роботі від 01.06.2020 року позивач отримав 04.06.2020 року, а тому обґрунтовано не зміг приступити до виконання обов`язків за посадою 01.06.2020 року, зважаючи ще й на те, що позивач влаштований на роботу у іншому державному органі.

Відповідач у апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції щодо стягнення середнього заробітку за час затримки рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

Мотиви відповідача наведені у апеляційній скарзі зводяться до того, що суд першої інстанції не вірно визначив період затримки виконання судового рішення, яким є, в частині поновлення на роботі дата прийняття судового рішення 02.12.2019 року та дата поновлення на роботі 01.06.2020 року, а не дата безспірного списання коштів за вимушений прогул, оскільки судове рішення в цій частині не підлягає негайному виконанню.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Закарпатській області № 55о/с від 22.07.2019 року про звільнення з 22.07.2019 року підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області - начальника відділу організаційно - аналітичного та документального забезпечення, на підставі п.4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»; поновлено ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області - начальника відділу організаційно - аналітичного та документального забезпечення або на рівнозначній посаді з 23.07.2019 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки); стягнуто з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 91513,31 грн. 31 коп. з відрахуванням податків та зборів; рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу організаційно-аналітичного та документального забезпечення або на рівнозначній посаді допущено до негайного виконання.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 260/1096/19 - без змін.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 01.06.2020 року № 116 о/с, пункт наказу ГУ НП у Закарпатській області від 22 липня 2019 року № 155 о/с, у частині звільнення зі служби в поліції, відповідно до п. 4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) підполковника поліції ОСОБА_1 , колишнього заступника начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області - начальника відділу організаційно-аналітичного та документального забезпечення було скасовано та поновлено його на посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу комплектування, з 23 липня 2019 року.

Однак, ОСОБА_1 до роботи не приступив, а тому 25.06.2020 року Головне управління Національної поліції в Закарпатській області прийняло наказ № 1394 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника УКЗ ГУНП ОСОБА_1 », яким, за грубе порушення службової дисципліни, вимог пунктів 4, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, пункту 4 статті 40 Кодексу Законів про працю України, наказу ГУ НП у Закарпатській області від 10.08.2016 року № 833 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку для поліцейських, державних службовців та працівників апарату Головного управління Національної поліції в Закарпатській області», що проявилась у безпідставній відсутності на службі з 01.06.2020 року по 25.06.2020 року, оголошено ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 25.06.2020 року № 134о/с «По особовому складу», підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області начальника відділу комплектування звільнено зі служби з 25 червня 2020 року на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

08 вересня 2020 року відповідач виплатив на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 91513,31 грн. 31 коп. з відрахуванням податків та зборів.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Пункт 3 частини першої статті 371 КАС України визначає, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі- КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з частиною п`ятою статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Таким чином, законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Суд першої інстанції встановив те, що позивача, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 260/1096/19, поновлено з 23 липня 2019 року на посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області начальника відділ комплектування (наказ ГУ НП в Закарпатській області від 01 червня 2020 року № 116 о/с).

Водночас позивач зазначає, що у листі від 01.06.2020 року він звертався до керівництва ГУ НП в Закарпатській області з проханням скасувати наказ № 116о/с від 01.06.2020 року для забезпечення дотримання вимог ст.25 Закону України «Про запобігання корупції» та ст.66 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки, вважає, що таке протиправне поновлення без повідомлення його про необхідність звільнення в територіальному управлінні Служби судової охорони у Закарпатській області із одержанням трудової книжки для з`явлення в ГУ НП в Закарпатській області з метою добровільного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19 та без вручення йому 01.06.2020 року наказу № 116о/с ГУ НП в Закарпатській області від 01.06.2020 року є незаконними діями відповідача із подальшим наміром звільнити зі служби за невихід на службу в поліції через порушення дисципліни.

Однак, апеляційний суд не погоджується із доводами позивача про те, що наказ про поновлення його на роботі є протиправним, оскільки відповідач у спірній ситуації мав обов`язок поновити позивача на роботі без попереднього повідомлення позивача про необхідність звільнення в територіальному управлінні Служби судової охорони у Закарпатській області та з`явлення за одержанням трудової книжки.

Тобто, відповідач, діючи у межах своїх повноважень, виконав рішення суду, яке набуло законної сили та поновив позивача на посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу комплектування цього ж управління ГУНП в Закарпатській області.

Апеляційний суд також не погоджується із доводами позивача про те, що відповідач поновив його не на посаді, яка вказана і рішенні суду про поновлення його на роботі, з тих підстав, що у рішенні суду про поновлення позивача на роботі вказано про необхідність поновлення позивача на посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу організаційно-аналітичного та документального забезпечення або на рівнозначній посаді. Водночас відповідач поновив позивача на посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу комплектування, яка, на думку апеляційного суду, є рівнозначною тій з якої позивач був звільнений.

Тому апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції в тому, що у задоволенні вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Закарпатській області № 116 о/с від 01.06.2020 року слід відмовити. Аналогічно необхідно відмовити і у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо незаконного часткового виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі №260/1096/19 в частині поновлення на службі в поліції ОСОБА_1 не на підставі, в порядку та спосіб, визначеному Конституцією та законами України відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів № 1394о/с Головного управління національної поліції в Закарпатській області від 25.06.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника УКЗ ГУНП ОСОБА_1 » та № 134о/с «По особовому складу» Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 25.06.2020 року про звільнення ОСОБА_1 із 25 червня 2020 року, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовані Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, за приписами статі 1 якого вбачається, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, в тому числі, прогулу (відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Суд першої інстанції встановив те, що наказом ГУ НП України в Закарпатській області № 1212 від 02.06.2020 року призначено службове розслідування за фактом не виходу на роботу ОСОБА_1 .

У ході службового розслідування відповідач з`ясував те, що, відповідно до наказу ГУНП в Закарпатській області від 01.06.2020 року № 116 о/с, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у адміністративній справі № 260/1096/19 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 року у цій же справі, позивач поновлений на службі на посаду заступника начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області - начальника відділу комплектування.

01.06.2020 року після видачі наказу щодо поновлення позивача на роботі, відповідач листом від 01.06.2020 року № 1177/106/2-2020, повідомив начальника територіального управління Служби судової охорони у Закарпатській області про поновлення позивача на службі в поліції. Цього ж дня відповідач надіслав позивачу лист № 1178/106/2-2020, в якому повідомив позивача, що його поновлено на службу в поліцію на виконання рішення суду і призначено на посаду заступника начальника УКЗ ГУНП в Закарпатській області. У вказаному листі також запропоновано позивачу приступити до виконання функціональних обов`язків за вищевказаною посадою та надати до УКЗ ГУНП в Закарпатській області трудову книжку для внесення записів про поновлення, а також військовий квиток. Цей лист, як вказав позивач він отримав 04.06.2020 року.

Суд першої інстанції встановив те, що у період з 01.06.2020 року по 25.06.2020 року відповідач склав 15 актів про невихід позивача на роботу.

В матеріалах справи відсутні докази поважності відсутності позивача на робочому місці (службі) з 01.06.2020 року по 25.06.2020 року, а, відтак, висновок відповідача про неприбуття на службу без поважних причин з 01.06.2020 року по 25.06.2020 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованим.

Тому апеляційний суд вважає, що накази Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області № 134 о/с від 25.06.2020 року «По особовому складу» та від 25.06.2020 року № 1394 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника УКЗ ГУ НП у Закарпатській області ОСОБА_1 » винесені з дотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Кодексу законів про працю України та підстав для їх скасування немає, а відтак в задоволенні позову в цих частинах слід відмовити.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, згідно з рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19, то апеляційний суд зазначає, що вказана вимога має вирішуватися в порядку статті 383 КАС України, а тому у її задоволенні, в межах позовного провадження, необхідно відмовити.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції вирішив позовну вимогу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19, яку позивач не заявляв. Натомість, позивач просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу по день фактичного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19 в частині вимушеного прогулу.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавством України, зокрема КЗпП України, не передбачено стягнення середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення суду в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У статті 236 КЗпП України передбачено виплату середнього заробітку лише за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Отже, КЗпП України пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Тому, апеляційний суд вважає, що у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19 в частині вимушеного прогулу необхідно відмовити.

Таким чином, підводячи підсумок наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цілому.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин справи, апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області необхідно задовольнити, у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 необхідно відмовити, рішення суду першої інстанції скасувати та адміністративний в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року в справі № 260/2379/20 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про скасування наказів, визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Т. І. Шинкар
Повний текст постанови складений 22.10.2021 року