Справа № 260/5505/21
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

22 жовтня 2021 рокум. Ужгород№ 260/5505/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області , в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області №1131 про дострокове припинення повноважень старости сіл Зняцьово, Вінково, Драгиня, Кінлодь, Червеньово Великолучківської сільської територіальної громади; 2) поновити ОСОБА_1 на посаді старости сіл Зняцьово, Вінково, Драгиня, Кінлодь, Червеньово Великолучківської сільської територіальної громади; 3) стягнути з Великолучківської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони Великолучківській сільській раді Мукачівського району Закарпатської області вчиняти будь-які дії щодо призначення та затвердження на посаду старости сіл Зняцьово, Вінково, Драгиня, Кінлодь, Червеньово Великолучківської сільської територіальної громади іншої особи.

Заявлене клопотання аргументує тим, що підставою для звернення позивача до суду став факт порушення відповідачем її прав, передбачених нормами Кодексу законів про працю України, Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" в результаті дострокового припинення повноважень старости сіл. Вважає, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду та створювати перешкоди для його виконання шляхом призначення на таку посаду іншої особи. При цьому зазначає, що законодавством не передбачено механізму вирішення питання звільнення з посади особи, яку було призначено замість особи, яку було незаконно звільнено з посади, у разі скасування рішення про дострокове припинення повноважень.

Ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи терміновість заявленого клопотання, суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заявлене ОСОБА_1 клопотання та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Разом з тим, проаналізувавши мотиви, якими ОСОБА_1 обґрунтовує заявлене клопотання, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Так, суд зазначає, що законодавством встановлений ефективний механізм захисту та відновлення порушених прав працівників у випадку незаконного звільнення, а тому її доводи щодо ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду у разі незастосування заходів забезпечення позову є безпідставними.

Жодних обґрунтованих доводів того, яким чином невжиття заходів забезпечення позову заздалегідь обумовить вирішення спору на користь відповідача та унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову, позивач не наводить.

Суд також відхиляє твердження заявника про те, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду та створювати перешкоди для його виконання, оскільки будь-яких обґрунтованих доказів такого надано не було. Натомість станом на день розгляду поданого клопотання про забезпечення позову в суду відсутні підстави вважати, що орган місцевого самоврядування всупереч законодавчо встановленому обов`язку не виконуватиме рішення суду, що набрало законної сили.

Стосовно посилання заявника на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, суд зазначає, що таке, в даному випадку, може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення.

У зв`язку з наведеним, виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про її необґрунтованість, а тому не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін