Справа № 300/2770/21
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" жовтня 2021 р. справа № 300/2770/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справуза позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання відмов протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ), звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі також відповідач 1), Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі також відповідач 2), у якій просить:
- визнати протиправною відмову Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальний підтримки скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, із зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 та зобов`язати Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення визначеного станом на 05.03.2019, наданої Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з врахуванням у грошовому забезпеченні, з якого перераховується пенсія, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У зв`язку із проведенням з 01.01.2018 перерахунку пенсії позивача без врахування до грошового забезпечення додаткових його видів, позивач звернувся до відповідачів із заявами про надання до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та проведення такого перерахунку, однак Івано-Франківський обласний ТЦКСП та ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відмовили у задоволенні прохань позивача, з огляду на відсутність правових підстав. Зважаючи на протиправність таких відмов відповідачів, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків.
У зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (а.с.55-56).
Від Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 64-67). У відзиві представник відповідача 2 заперечив проти задоволення позову. Вказав, що прийнятою Кабінетом Міністрів України постановою від 21.02.2018 за №103, на підставі якої проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018, встановлено вичерпний перелік складових грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія. Проте щомісячні додаткові види грошового забезпечення до таких не включено. Відповідач у спірному випадку враховував також положення постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2018, Додатком №2 якої затверджена форма довідки для перерахунку пенсії без врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Тому, керуючись чинними на той час приписами Постанови №103 та Порядку №45, відповідачем складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідну довідку для подальшого перерахунку пенсії. У відзиві також зазначено, що питання правомірності пунктів 1 та 2 Постанови №103 було предметом розгляду справи №826/3858/18 в Окружному адміністративному суді м.Києва, за результатом розгляду якої, серед іншого, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103, зміни до пункту 5 Порядку №45 та Додатку 2 до Порядку №45, та скасовано пункти 1 та 2 Постанови №103 і змін до пункту 5, Додатку 2 до Порядку №45. Представник відповідача 2 вважає, що визнання протиправними вказаних положень підзаконних нормативно-правових актів не дає додаткових або нових підстав для складення нової довідки про розмір грошового забезпечення та направлення її до органу пенсійного фонду, так як нова форма довідки за змістом не затверджена урядом України. Також, представник відповідача 2 вказав на незмінність алгоритму дій державних органів під час проведення перерахунків пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що встановлений нормами Порядку №45. За вказаних обставин, представник відповідача вважає, що за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України, отриманих від пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, в Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування соціальної підтримки немає підстав для видачі позивачу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Просив суд відмовити в задоволенні позову.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області також скористалося правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 20.07.2021 (а.с. 70-77). Так, у відзиві представник відповідача 1 із позовними вимогами позивача не погодилася, вказала на їх безпідставність та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема зазначила, що дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо проведення спірного перерахунку пенсії з 01.01.2018 на підставі виданої Івано-Франківським ОВК довідки, у повній мірі відповідали вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пункти 1, 2 якої на той час були чинними, не скасованими, та неконституційними не визнавалися. Представник відповідача зауважила, що вимога позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії із врахуванням до грошового забезпечення щомісячних додаткових його видів, є передчасною, а також, не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідач 1 не наділений повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії. Разом з цим, стверджує, що зважаючи на відсутність правового врегулювання проведення нового перерахунку пенсії внаслідок визнання нечинними окремих положень Постанови №103 та Порядку №45, підстав для задоволення вимог позивача немає та посилається на приписи чинних норм постанови Кабінету Міністрів України №1088 від 24.12.2019, якою передбачено виплату пенсій, перерахованих 01.01.2018 здійснювати з 01.01.2020 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною, або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільненні зі служби. Стосовно зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, відповідно до складеної Івано-Франківським обласним ТЦКСП нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, представник відповідача також зазначила, що таке зобов`язання є втручанням в дискреційні повноваження відповідача і таким, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Представником відповідача також вказано, що позивачем, пропущено шестимісячний строк звернення до суду, а отже наявні обґрунтовані підстави для застосування строків позовної давності у даному спорі.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 2007 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктами 1 та 2 якої встановлено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом України» Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704.
Не погоджуючись із розміром перерахованої пенсії, позивач звернувся із заявами до відповідачів, у яких просив Івано-Франківський ОВК підготувати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та ГУ ПФУ в Івано-Франківській області просив здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.01.2018 із урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
У відповідь, позивачем отримано листи Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №9/1/1062 від 01.04.2021 (а.с.16-17) і ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №2669-2325/К-02/8-0900/21 від 21.04.2021(а.с.20-22) згідно зі змістом яких, з посиланням на відповідні правові норми, ОСОБА_1 , роз`яснено про відсутність підстав для підвищення розміру грошового забезпечення, складення нової довідки та проведення перерахунку пенсії.
Вважаючи відмови відповідачів протиправними та такими, що порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 , звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Водночас, враховуючи відповідність даної адміністративної справи ознакам типових справ, визначених в ухвалі Верховного Суду від 18.11.2019 в зразковій справі №160/8324/19, висновки, викладені у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, а також, постанові Великої Палати Верховного Суду, що ухвалені за наслідком розгляду вказаної зразкової справи належить застосовувати судом під час розгляду цієї адміністративної справи.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі також Закон №2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку, а підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за №393 (надалі також Порядок №45).
Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку №45, в редакції Постанови №103, передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Водночас, у Додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №103 було викладено у новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Суд зауважує, що в компетенцію Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку №45. Проте, зміни внесені Постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними і нечинними та, як наслідок, з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін.

При цьому, алгоритм дій, які повинні вчинити відповідачі у зв`язку із втратою чинності положень пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, станом на момент виникнення спірних правовідносин, не змінився.

Так, на час звернення позивача до відповідача 2 із заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення, пункт 3 Порядку №45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Тобто, на Івано-Франківський обласний ТЦКСП покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку №45.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

Відповідно до пункту 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток №5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку №45.

Водночас, абзацом 1 пункту 4 Порядку №3-1 встановлено, що заява про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а, 23.09.2020 у справі №400/1773/19 і від 19.11.2020 у справі №120/1759/19-а.

Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 прийнято постанову за №704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, та пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надалі, також Постанова №704).

Зокрема, постановою №704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункт 1 пункту 5 постанови №704);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови №704).

При цьому, підпунктом 2 пункту 5 постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Отже, зважаючи на приписи частини 2 статті 265 КАС України, а також принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі, саме з 05.03.2019 - дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 і скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, встановлених Постановою №704.

Суд звертає увагу, що на час виготовлення довідки, згідно якої позивачу 01.01.2018 пенсійним органом і здійснено спірний перерахунок, положення постанови КМУ №103 та Порядку №45 були чинні, у встановленому законом порядку не скасовувались та неконституційними не визнавались, що свідчить про правомірність та обґрунтованість дій ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та Івано-Франківського ОВК з 01.01.2018 по 04.03.2019.

Враховуючи викладене, у зв`язку із наявністю підстав для обчислення розміру пенсії позивача з 05.03.2019 із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, Івано-Франківський обласний ТЦКСП необхідно зобов`язати скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , визначеного станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Відповідно допункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 статті 51 Закону.

Згідно із частинами 2 і 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Враховуючи висновок суду про виникнення в позивача права на перерахунок пенсії з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії з моменту набрання рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва законної сили 05.03.2019, в силу приписів статті 51 Закону №2262-ХІІ, пенсія позивача підлягає перерахунку з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 1 квітня 2019 року.

Разом із цим до моменту отримання належної довідки від відповідача 2 в пенсійного органу не виникає обов`язку в перерахунку пенсії.

Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено право органів пенсійного фонду перераховувати пенсії колишніх військовослужбовців виходячи із розміру посадового окладу, окладу за військове звання і набавки за вислугу років одного періоду на певну календарну дату, а додаткові види грошового забезпечення чи їх середньомісячне значення у відсотках (за останні 24 місяці, які передували звільненню) за інший, до прикладу минулий, період, при тому, що такі відомості не містяться в одному з документів про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, які фіксуються у відповідній довідці, виданій за правилами пункту 3 Порядку №45, або у відповідному зведеному списку, оформленому згідно з пунктом 24 Порядку №3-1.

Аналіз застосованих вище судом правових норм дає підстави для висновку, що Порядками №45 та №3-1 встановлюється певна послідовність дій при проведенні перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, яка включає видачу відповідним державним органом, з якого особа була звільнена зі служби довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії такої особи із зазначенням конкретних видів грошового забезпечення за відповідною посадою, або ж формуванням уповноваженим органом зведеного відповідного списку змін розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій.

Отже, за змістом положень пункту 24 Порядку №3-1 та Порядку №45 органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати складову грошового забезпечення із якого обчислюється розмір перерахованої пенсії.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

У даному випадку суд вважає за необхідне застосувати правові висновки, визначені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №240/6263/18 (Пз/9901/1/19) провадження №11-366заі19, в якій, серед іншого (пункти 69, 73, 74, 82) вказано, що Пенсійний фонд України та його головні управління не мають права самостійно визначати розміри складових грошового забезпечення, що впливають на обчислення розміру пенсії при її перерахунку. 05 березня 2019 року набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 до Порядку №45. Проте скасування в судовому порядку вказаних вище пунктів Постанови №103 (після проведення в квітні 2018 року перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року) не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відповідали вимогам чинного на час їх вчинення законодавства. З огляду на це Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач (Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області,) діяв відповідно до законодавства, чинного на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, а саме: Закону №2262-ХІІ, Постанови №103, Порядку №45. До того ж такий підхід до застосування вказаних правових норм не є дискримінаційним та не порушує принцип рівності перед законом.

Аналогічний за змістом правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №11-20заі20), зокрема зазначено, що з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати ОСОБА_3 має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ. Разом із цим до моменту отримання належної довідки від відповідача в пенсійного органу не виникає обов`язку в перерахунку пенсії позивача.

За наведених обставин суд зазначає, що вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Івано-Франківським обласним ТЦКСП, яка підлягає видачі останнім в майбутньому на виконання даного рішення суду, є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Аналогічна позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 08.10.2020 у справі №520/4705/19, від 24.04.2019 у справі №644/4132/16 та від 26.11.2020 у справі №300/2464/19.

Окрім цього, суд звертає увагу на приписи чинних на момент дії спірних правовідносин постанов Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (надалі по тексту також Постанова №804), та №1088 від 24.12.2019 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (надалі по тексту також Постанова №1088), на застосування яких вказує представник ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у відзиві на позов.

Так, вказаним рішеннями Уряду постановлено виплату пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснювати у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 та у 2020 році - в розмірі 100 відсотків суми такого підвищення.

Серед іншого, визначаючи розмір відсоткового значення виплати підвищення до пенсії, вирахуваного Пенсійним фондом України станом на 01.03.2018, Кабінет Міністрів України вкотре, після набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/3858/18, продублював склад грошового забезпечення, за яким здійснюється в 2019 і 2020 роках перерахунок пенсії військовослужбовців, а саме, виключно оклад за посадою, військове (спеціальне) звання і відсоткова надбавка за вислугу років без щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Однак суд вказує на те, що положеннями Постанов №№804, 1088 аналогічно/ідентично до приписів пункту 1 Постанови №103 обмежено складові грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія відповідної категорії осіб.

В цьому випадку, позиція суду, серед іншого, полягає в тому, що право позивача на перерахунок пенсії із врахуванням до складу грошового забезпечення щомісячних додаткових його видів є «законними сподіваннями» на отримання пенсії в належно обчисленому розмірі, та підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дія Постанов №№804, 1088 у спірних правовідносинах схиляє суд до застосування положень частини 3 статті 7 КАС України, за змістом яких у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Такі вимоги до застосування норм з дотриманням принципу верховенства права стосуються не лише суду, але й органів державної влади. Так, згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, пункту 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, територіальні підрозділи Пенсійного фонду України у своїй діяльності керуються в першу чергу Конституцією та законами України, а також підзаконними нормативно-правовими актами прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, на переконання суду, врахування приписів постанов Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 та №1088 від 24.12.2019, якими встановлено аналогічне з пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 обмеження, правова оцінка яким вже надана при розгляді адміністративної справи №826/3858/18, буде несумісним з принципом верховенства права.

Суд при вирішенні даної справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (частини 1 і 2 статті 6 КАС України).

Згідно із положеннями статті 9 Конституції України, статтею 17, частиною 5 статті 19 Закону України від 23.02.2006 за №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини (надалі, також Суд) з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення вперше було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в рішенні від 16.12.1974 у справі «Міллер проти Австрії» (заява №5849/72), де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» (заява №17371/90) від 16.09.1996, за змістом висновків якого, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Як свідчать правові висновки Європейського суду з прав людини у рішенні від 08.11.2005 по справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

В своєму рішенні «Великода проти України» (заява №43331/12) від 03.06.2014 Суд відзначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Беручи до уваги встановлену законодавцем можливість здійснення перерахунку пенсії не тільки на підставі прийнятого Кабінетом Міністрів України рішення, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють Пенсійний Фонд України і його територіальні органи, а й на підставі заяви пенсіонера та поданих ним додаткових документів, суд відхиляє доводи представників відповідачів про відсутність законодавчих підстав для видачі нової довідки та, відповідно, проведення перерахунку пенсії.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, яка звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

В контексті зазначеного, виходячи із принципу верховенства права, суд вказує на наступне.

По-перше, Уряд України приймаючи Постанову №103 порушив вимоги Закону №2262-ХІІ, - така обставина встановлена Верховним Судом у справі №826/3858/18.

По-друге, звуження складової грошового забезпечення військовослужбовців, із розміру якого з 01.03.2018 підлягав проведенню черговий перерахунок пенсії останніх, констатовано Верховним Судом у справі №826/3858/18 і №160/8324/19. При цьому, право на відповідний перерахунок пенсії, не з вини пенсіонера, а саме у зв`язку із дією нормативно-правового акта, який не відповідає Закону України, поновлено в судовому порядку 05.03.2019 з ініціативи деяких із зацікавлених громадян даної категорії осіб, які після виходу у відставку перебувають під захистом держави.

По-третє, прийняття Урядом України Постанов №№804, 1088 вказує на продовження надання спірним правовідносинам протиправного змісту, який і надалі, впродовж 2019 і 2020 років, у зв`язку із їх застосуванням відповідачами звужує складові грошового забезпечення військовослужбовців, що враховуються при перерахунку пенсії без додаткових його видів.

Підсумовуючи все вищенаведене, позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають частковому задоволенню.

Стосовно пропущеного строку на звернення до суду, про що зазначає представник відповідача у відзиві на позов, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 2, 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На переконання суду, шестимісячний строк звернення до суду не підлягає застосуванню до спорів, які виникли через недоплачену суму пенсії. Таку позицію підтвердив Верховний Суд у постанові від 24 листопада 2020 справа №815/460/18 (провадження № К/9901/57261/18), відповідно до якої, згідно з частиною третьою статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Системний аналіз даної статті дає підстави для висновку про те, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає. Аналогічна правова позиція стосовно застосування процесуального строку у спорах, пов`язаних із правом особи на соціальний захист, викладена у постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 у справі №164/1904/14-ц, Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 у справі №522/2738/17, Верховного Суду, зокрема, від 24 квітня 2018 у справі №646/6250/17, 30 жовтня 2018 у справі №493/1867/17, 22 січня 2019 у справі №201/9987/17(2-а/201/304/2017), 29 листопада 2019 у справі №642/7479/16-а, 30 січня 2020 у справі №554/5119/16-а, 23 липня 2020 у справі №761/28365/16-а.

Щодо посилань відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19), суд зазначає, що обставини викладені в даній постанові стосуються інших правовідносин.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1816,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..2 від 09.06.2021 АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 1) та №0.0..2 від 18.06.2021 АТ КБ «Приватбанк».

Окрім цього, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3400,00 грн. Суд не погоджується з таким розміром судових витрат, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 даного Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно частини 2 статті 134 даного Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з пунктом 1 частини 3 зазначеної статті Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, відповідно до частини 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надав суду такі документи: договір про надання правової допомоги №09 від 10.03.2021, укладений між позивачем та адвокатом Лютан З.Й. (а.с. 31); акт передачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №09/1 від 08.06.2021 (а.с. 32); квитанцію до прибуткового касового ордера №09/1 від 08.06.2021 про прийняття від ОСОБА_1 гонорару в розмірі 3400,00 грн., за надання правової допомоги (а.с. 33).

Разом із тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом пропорційності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу (документів), витрачений адвокатом час є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд проаналізував акт передачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №09/1 від 08.06.2021, відповідно до якого адвокатом Лютан З.Й. надано ОСОБА_1 , правничу допомогу наступного характеру: консультація 1 година 100 грн.; складання звернення до Івано-Франківського ОВК від 26.03.2021 - 20 хв., - 300 грн.; складання звернення до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 26.03.2021 20 хв., - 300 грн.; складання позовної заяви в Івано-Франківський ОАС - 3 год., - 2700,00 грн.; загальна вартість яких складає 3400,00 грн. (а.с. 32).

Ураховуючи зміст позовної заяви, час, який необхідно затратити кваліфікованому юристу на підготовку усіх матеріалів даної адміністративної справи, складність даної адміністративної справи, а саме те, що вона відноситься до справ незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, а також те, що дана справа є типовою по відношенню до зразкової справи №160/8324/19 та судова практика з приводу даних правовідносин сформована однозначно, суд дійшов висновку, що співмірною сумою судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі є 1000 грн.

Відтак, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, суд робить висновок про відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивачу 908,00 грн., судових витрат по сплаті судового збору та 500 грн., судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії.

Зобов`язати Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (код ЄДРПОУ - 07742609) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (код ЄДРПОУ - 07742609) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088.

відповідач 2 - Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, код ЄДРПОУ - 07742609, вулиця Довженка, 21, місто Івано-Франківськ, 76026.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.