Справа № 380/8719/20
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/8719/20 пров. № А/857/15286/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Мричко Н.І.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Львові о 13 год. 12 хв. 22 червня 2021 року, повне судове рішення складено 29 червня 2021 року, у справі №380/8719/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

15.10.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, просив: - визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області щодо недонарахування та недоплати одноразової грошової допомоги при звільненні, яка передбачена частиною 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням індексації грошового забезпечення та грошової винагороди; - стягнути з Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 суму недоранахованої та недоплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 15 224,79 грн з урахуванням індексації грошового забезпечення в сумі 818,26 грн та грошової винагороди в сумі 1 043,00грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області щодо недонарахування та недоплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, яка передбачена частиною першою статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням індексації грошового забезпечення; зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Суд першої інстанції вказав, що грошова винагорода за участь в охороні громадського порядку під час виборів у розмірі 1 043,00 грн. не має систематичного характеру, оскільки нарахована одноразово, у жовтні 2015 року, а тому відсутні підстави для включення такої винагороди до складу грошового забезпечення з якого обчислюється одноразова грошова винагорода при звільненні. Суд першої інстанції зазначив, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року в частині відмови в позові та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовну вимогу задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що за приписами статті 9 Закону №2262-ХІІ та пункту 10 Порядку №393 одноразова грошова допомога розраховується саме з місячного грошового забезпечення. Скаржник вказує, що при звільненні працівника органів внутрішніх справ зі служби за скороченням штатів до розрахунку одноразової грошової допомоги мають включатись не лише основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років), а також і додаткові його види.

В силу приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 2000 року по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 2013 року - працював на посаді начальника сектора карного розшуку Миколаївського районного відділу ГУ МВС у Львівській області.

Наказом ГУ МВС України у Львівській області від 18.12.2017 № 1106 о/с ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ у запас за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів) з 07.11.2015.

07.07.2020 ОСОБА_1 звернувся із запитом до Голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, просив надати довідку про розмір грошового забезпечення з вказанням усіх його складових (посадовий оклад, оклад за спеціальне звання, надбавка за вислугу років, премія, індексація, доплата за роботу в нічний час, таємність та інше) за період з 01 вересня 2011 року по 06 листопада 2015 року, повідомити чи здійснювалась виплата матеріальної допомоги на оздоровлення у 2015 році та у якому розмірі, повідомити чи здійснювалась виплата матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2015 році та в якому розмірі, надати довідку із вказанням суми виплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні, яка передбачена частиною 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», дати її виплати та суми грошового забезпечення з якого було здійснено обчислення грошової допомоги при звільненні з вказанням усіх складових частин.

На вказаний запит Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області надано довідку від 27.07.2020, в якій зазначено, що на користь ОСОБА_1 із фінансування за грудень 2015 року, виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби, із складових грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за спеціальне звання, надбавки за вислугу років, надбавки за таємність, надбавки за оупс та премії.

31.07.2020 ОСОБА_1 звернувся із запитом до Голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, просив надати довідку щодо грошового забезпечення за жовтень 2015 року із вказанням усіх складових частин, а також сум утриманого прибуткового податку, компенсації прибуткового податку, суму військового збору, суму єдиного соціального внеску та загальну суму нараховану та фактично виплачену.

На вказаний запит Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області листом від 31.08.2020 №К-137/31/17/01-2020 повідомлено, що у жовтні 2015 року йому нараховано: посадовий оклад у розмірі 950,00 грн, оклад за спеціальне звання у розмірі 125,00 грн, надбавку за вислугу років у розмірі 353,64 грн, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 714,32 грн, надбавку за роботу у мовах режимних обмежень у розмірі 142,50 грн; премію у розмірі 2514,01 грн, грошову винагороду у розмірі 1043,00 грн, індексацію у розмірі 818,26 грн.

08.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до Голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області із заявою, просив здійснити нарахування та доплату належної суми одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 15 224,79 грн.

Листом від 30.09.2020 №К-17/17/01-2020 Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області повідомлено ОСОБА_1 , зокрема, про те, що індексація доходів є компенсаційною виплатою, а тому немає підстав для включення її при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні. Крім цього, грошова винагорода у розмірі 1043,00 грн була заохочувальною виплатою особам рядового і начальницького складу за участь в охороні громадського порядку під час виборів, а тому немає підстав для включення її при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Вважаючи дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо недонарахування та недоплати одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення та грошової винагороди протиправними, ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 23-1 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі Закон №2262-XII) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2262-ХІ, виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Відповідно до пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям, надстрокової служби та військової служби за контрактом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 106 розділу 9.9 Методичних рекомендацій про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ від 30 червня 2005 року №501 «Про скасування окремих наказів МВС України з питань грошового забезпечення та заробітної плати» (далі Методичні рекомендації) встановлено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, у встановлених випадках виплачується грошова допомога у відповідному відсотку місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. При цьому в розрахунок включається посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, премії тощо) у розмірах, що були їм встановлені наказами керівників органу на день звільнення зі служби.

З 1 січня 2008 року Наказом Міністерства внутрішніх справ України затверджено та введено в дію Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі Інструкція №499), чинну на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до пункту 1.3 якої грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

Згідно з пунктом 1.8 Інструкції №499 при прийнятті на службу до органів внутрішніх справ грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно.

Таким чином, до складу грошового забезпечення, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року у справі № 810/2734/17.

Оскільки, як встановлено судом першої інстанції та не заперечено позивачем, грошову винагороду за участь в охороні громадського порядку під час виборів виплачено одноразово у жовтні 2015 року, така не мала систематичного характеру, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для включення такої до складу грошового забезпечення при здійсненні розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні. Водночас, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні відповідачем не заперечується.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з положеннями частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у оскаржуваній частині рішення викладено мотиви правомірності не врахування до складу грошового забезпечення при здійсненні розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні грошової винагороди в сумі 1043 грн., на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Водночас, суд апеляційної інстанції не може залишити поза увагою недотримання судом першої інстанції, встановлених нормами КАС України розумних строків розгляду справи.

Як це зазначено у практиці ЄСПЛ, судовий розгляд справи повинен відповідати вимозі «розумного строку» в розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Обґрунтованість тривалості провадження має оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та з урахуванням критеріїв, викладених у прецедентній практиці Суду, зокрема, складності справи та поведінку заявника та відповідних органів. (п.41 рішення ЄСПЛ у справі «Зяя проти Польщі» (заява №45751/10)).

Суд апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції не знайшов обґрунтування затримки у розгляді даної справи з 16.10.2020 по 22.06.2021.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі №380/8719/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей