Справа № 500/5039/21
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5039/21

25 жовтня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання помилковим подання позивачем звіту, визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі, також, - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі, також, - відповідач), в якому просив:

визнати помилковим подання ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 06 лютого 2014 року до відповідача звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за формою Д5 (річна) згідно з додатком 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, код форми F3000508 (реєстраційний №) та Таблиці 2 Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як продовження додатка 5, код форми F3050208 (реєстраційний №) за звітний період 2013 рік;

визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску на суму 10570,74 грн, зокрема 479,83 грн. штрафу та 10090,91 грн пені за період з 11.02.2014 до 14.11.2019 від 02.07.2021 №Ф-21040-13, винесену уповноваженою особою ГУ ДПС у Тернопільській області Наталією Зелінською (виконавець - Містерман Надія Олександрівна);

зобов`язати відповідача провести коригування інтегрованої картки платника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за кодом платежу 71040000 (єдиний соціальний внесок) шляхом скасування нарахованих сум єдиного соціального внеску в розмірі 3606,73 грн, що виникли внаслідок подання 06 лютого 2014 року до ГУ ДПС у Тернопільській області помилкового звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за формою Д5 (річна) згідно з додатком 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, код форми F3 000508 (реєстраційний №) та Таблиці 2 Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як продовження додатка 5, код форми F3050208 (реєстраційний №) за звітний період 2013 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем 06.02.2014 помилково подано додаток 5 "Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" за 2013 рік. Відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.07.2021 №Ф-21040-13 про стягнення з позивача 10570,74 грн недоїмки. Позивач вважає, що вимога винесена з порушенням чинних норм права, оскільки він є пенсіонером, отримує пенсію за віком, а тому, відповідно до статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" звільняється від сплати за себе єдиного внеску. Також, просив скасувати поданий ним звіт форми №Д5 за 2013 рік від 06.02.2014 та визнати його таким, що помилково поданий та провести коригування інтегрованої картки платника шляхом скасування нарахованих сум єдиного соціального внеску в розмірі 3606,73 грн, що виникли внаслідок подання 06.02.2014 помилкового звіту. За наведених обставин, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 18.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача на адресу суду 17.09.2021 надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він проти позову заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець 12.02.2008 та взятий на облік Головним Управлінням ДПС в Тернопільській області. 29.12.2016 позивач припинив підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець, проте з обліку не знятий. Звертає увагу суду, що відповідно до інтегрованої картки платника податків позивача недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 4800,76 грн утворилася 10.02.2014. Зазначену заборгованість позивачем сплачено 14.11.2019, а тому, відповідачем 12.05.2021 винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску, відповідно до якого позивачу нараховано штраф у розмірі 479,83 грн та пеню у розмірі 10090,91 грн. Зазначене рішення позивачем не оскражувалось ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Вимогою про сплату боргу позивача повідомлено про наявність штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску. Зазначає, що позивач є платником єдиного внеску у відповідності до норм п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та за несвоєчасну сплату єдиного внеску йому нараховано штраф та пеню у відповідності до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Ухвалою суду від 25.10.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 25.10.2021 задоволено клопотання представника відповідача про закриття провадження в частині позовних вимог; закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання помилковим подання позивачем звіту, визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог: визнання помилковим подання позивачем до відповідача звіту від 06 лютого 2014 року про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску .

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований (РНОКПП - НОМЕР_1 ) як фізична особа - підприємець 12.02.2008, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця (аркуш справи 11).

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого позивачу Пенсійним фондом України 03.07.2013, йому призначена пенсія за віком довічно (аркуш справи 14).

За інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та громадських формувань щодо ОСОБА_1 , 28.12.2016 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця на підставі власного рішення, що підтверджується безкоштовним запитом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та громадських формувань (аркуш справи 12).

Позивач перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як фізична особа-підприємець з 13.02.2008 по 29.12.2016 (довідка від 21.11.2019, аркуш справи 13).

Позивач 06.02.2014 подав до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік, в якому самостійно визначив суму, на яку нараховується єдиний внесок, в розмірі 4800,76 грн (аркуш справи 36).

Згідно з інтегрованою карткою платника податків ОСОБА_1 14.11.2019 зараховано сплату позивачем єдиного внеску в сумі 4798,34 відповідно до платіжного доручення №8375 від 13.11.2019, стягнення в межах виконавчого провадження (аркуші справи 34-35).

Рішенням № від 12.05.2021 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на ОСОБА_1 за період з 11.02.2014 по 14.11.2019 накладено штраф в розмірі 479,83 грн та нараховано пеню у розмірі 10090,91 грн, на загальну суму 10570,74 грн (аркуш справи 35).

Вказане рішення чинне та не скасоване у встановленому порядку. Також його правомірність не є предметом розгляду даної справи.

Надалі, 02.07.2021 Головним управлінням ДПС в Тернопільській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-21040-13 щодо сплати позивачем штрафних санкцій та пені в розмірі 10570,74 грн (аркуш справи 15).

Позивач, вважаючи, що його права порушені, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі Закон №2464-VI).

Частиною першою статті 2 Закону №2464-VI визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або несплачена у строки, встановлені цим законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом (пункт 6 частини першої статті 3 Закону №2464-VI).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 4 статті 8 Закону № 2464-VI визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У відповідності до частини 4 статті 4 Закону № 2464-VI, особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що від сплати за себе єдиного внеску звільняються фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, а також члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах, та за наявності двох обов`язкових умов: є пенсіонерами за віком або інвалідами, після законодавчих змін - отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 25.06.2019 у справі № 1640/2837/18, який відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підлягає врахуванню під час розгляду справи.

Натомість, суд зазначає, що встановлені обставини в даній справі підтверджують те, що, позивач є пенсіонером з 05.03.2013, поряд з цим був зареєстрований як фізична особа - підприємець та подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік, самостійно визначивши суму нарахування єдиного внеску, в подальшому сплатив зазначену суму внеску.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 5 статті 8 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до абзаців 3, 4 частини 8 статті 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Виходячи і системного аналізу вказаних положень Закону, суд дійшов висновку, платники єдиного внеску зобов`язані подавати звітність із визначенням суми виплат (доходу), на які (який) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок, нараховувати та своєчасно сплачувати єдиний внесок.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 № 460/26905 затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок №435).

Цей Порядок №435 визначає процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Звіт) до Державної податкової служби України, яка є центральним органом виконавчої влади, який реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів (далі - органи доходів і зборів).

Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку №435 звіт до органів доходів і зборів подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за основним місцем взяття на облік як платника єдиного внеску в органах доходів і зборів в один із таких способів: в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронних довірчих послуг; на паперових носіях, завірений підписом керівника страхувальника та скріплений печаткою (за наявності), разом з електронною формою на електронних носіях інформації; на паперових носіях, якщо у страхувальника кількість застрахованих осіб не перевищує п`яти; надсилання поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення за умови, що у страхувальника кількість застрахованих осіб не перевищує п`яти.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку №435 ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік. Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою № Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова".

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності страхувальників, зазначених у пункті 2 цього розділу, такі особи зобов`язані подати самі за себе Звіт із зазначенням типу форми "ліквідаційна", де останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності (п. 2 розділу ІІ Порядку №435).

За змістом п. 1 розділу V Порядку №435 у разі виявлення помилки у Звіті до закінчення строку подання цього Звіту страхувальник повторно формує та подає Звіт у повному обсязі до органу доходів і зборів за основним місцем обліку.

Чинним вважається останній електронний або паперовий Звіт, поданий страхувальником до закінчення строків подання звітності, визначених цим Порядком, який пройшов всі контролі при завантаженні до Реєстру страхувальників та до Реєстру застрахованих осіб.

Якщо страхувальником до закінчення строку подання Звіту подаються за поточний звітний період лише окремі таблиці Звіту із зазначенням типу форми "скасовуюча", "додаткова", цей Звіт не вважається Звітом і вважається таким, що не подавався.

Судом встановлено, що позивач перебував як платник податків на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як фізична особа-підприємець з 13.02.2008 по 29.12.2016, та 06.02.2014 подав до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік, в якому самостійно визначив суму, на яку нараховується єдиний внесок, в розмірі 4800,76 грн.

Тобто, станом на 06.02.2014 позивачем самостійно у власному звіті визначено суму нарахованого єдиного внеску.

Матеріали справи не містять доказів подання позивачем до контролюючого органу повторно сформованого Звіту у разі виявлення помилки, як це визначено п. 1 розділу V Порядку №435.

Також, судом встановлено, що позивач сплатив єдиний внесок в сумі 4798,34 відповідно до платіжного доручення №8375 від 13.11.2019, в інтегрованій картці платника податків та ця сплата відображена як стягнення в межах виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 1 розділу І Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (далі - Порядок №422), цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Пунктом 3 розділу І Порядку №422 передбачено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

При цьому, за приписами пункту 2 розділу І Порядку №422 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами встановлена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449).

Отже, в силу вимог Закону №2464-VI та Інструкції №449 на платника покладено обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача та відповідно, відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про визнання помилковим подання позивачем звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за формою Д5 (річна) згідно з додатком 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за звітний період 2013 рік.

Щодо вимоги позивача визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску на суму 10570,74 грн, зокрема 479,83 грн. штрафу та 10090,91 грн пені за період з 11.02.2014 до 14.11.2019 від 02.07.2021 №Ф-21040-13, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 11 ст. 9 Закону № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Нарахування штрафу і пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків передбачено ст. 25 № 2464, відповідно до ч. 10 якої на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за неперерахування або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відтак, штрафні санкції та нарахування пені застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску.

Відповідно до вимог ч. 14 ст. 25 Закону №2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Зазначені норми кореспондуються із розділом VII "Фінансові санкції" Інструкції №449, в п. 1 якого визначено, що за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних ІТС.

Відповідно до п. 7, 9 Інструкції №449 рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 2, 3, 5, 6 цього розділу, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає посадова особа податкового органу. Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення вищим податковим органом або судом рішення у справі.

Проаналізувавши наведені норми суд приходить до висновку, що платник єдиного внеску, який не погоджуючись із застосуванням до нього фінансових санкцій (штрафи та пені), вправі звернутись до суду для поновлення порушеного права шляхом визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Як встановлено судом під час розгляду справи, Головним управлінням ДПС в Тернопільській області прийнято рішення № від 12.05.2021 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на ОСОБА_1 за період з 11.02.2014 по 14.11.2019 накладено штраф в розмірі 479,83 грн та нараховано пеню у розмірі 10090,91 грн, на загальну суму 10570,74 грн.

Докази адміністративного чи судового оскарження позивачем цього рішення контролюючого органу в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску від 02.07.2021 №Ф-21040-13 на суму 10570,74 грн.

З урахуванням зазначених висновків суду, похідні позовні вимоги в частині зобов`язати відповідача здійснити коригування облікових даних в інформаційній системі ДПС шляхом скасування нарахованих сум єдиного соціального внеску, що виникли внаслідок подання 06 лютого 2014 року до ГУ ДПС у Тернопільській області помилкового звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску також задоволенню не підлягають.

Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З огляду на висновки суду щодо відмови у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль,46003, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.