Справа № 580/5994/21
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року справа № 580/5994/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товарної біржі "Регіональна товарна біржа" до Виконавчого комітету Канівської міської ради про визнання діяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

16 серпня 2021 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася товарна біржа "Регіональна товарна біржа" з позовною заявою до Виконавчого комітету Канівської міської ради, в якій просить:

1) визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Канівської міської ради, яка полягає у не наданні повної відповіді на запит товарної біржі "Регіональна товарна біржа" про надання публічної інформації від 25.06.2021 вих. № 15/2021-01, а саме: копій протоколу (та усіх інших документів) засідання конкурсної комісії з відбору виконавця земельних торгів з продажу права оренди та власності на земельні ділянки у формі аукціону щодо продажу права оренди земельних ділянки пл. 0,1369 га по вул. Енергетиків, продажу права оренди земельної ділянки пл. 0,0015 га по вул. Героїв Дніпра та продажу права власності земельної ділянки пл. 0,0032 по вул. 206 Дивізії (біля магазину "Продукторія", що відбулося 23 червня 2021 року та копій заяв з доданими до них документами усіх учасників (крім ТБ "РТБ"), що приймали участь в даному конкурсі;

2) зобов`язати виконавчий комітет Канівської міської ради протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду надати товарній біржі "Регіональна товарна біржа" запитувану інформацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації. Від відповідача на адресу електронної пошти позивача надійшов лист від 05.07.2021, яким повної відповіді на запитувану інформацію не надано, а зазначено про дату проведення конкурсу комісії із зазначенням місцезнаходження та площі земельних ділянок, про переможця конкурсу, про затвердження протоколу комісії (що не було предметом запиту) та зазначено посилання на розміщення протоколу комісії на сайті міської ради.

Ухвалою суду від 18.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, проти його задоволення заперечив, надав до суду письмовий відзив на позов та зазначив, що на запит позивача відділ комунального майна та земельних ресурсів Виконавчого комітету Канівської міської ради направив листом на адресу позивача копію протоколу засідання конкурсної комісії з відбору виконавця земельних торгів, проте лист повернувся з відміткою «не зареєстровано за даною адресою», тому вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач надіслав до відповідача запит на публічну інформацію від 25.06.2021, в якому просив надати наступну публічну інформацію:

- копію протоколу (та усіх інших документів) засідання конкурсної комісії з відбору виконавця земельних торгів з продажу права оренди та власності на земельні ділянки у формі аукціону щодо продажу права оренди земельних ділянки пл. 0,1369 га по вул. Енергетиків, продажу права оренди земельної ділянки пл. 0,0015 га по вул. Героїв Дніпра та продажу права власності земельної ділянки пл. 0,0032 по вул. 206 Дивізії (біля магазину "Продукторія", що відбулося 23 червня 2021 року;

- копії заяв з доданими до них документами усіх учасників (крім ТБ "РТБ"), що приймали участь в даному конкурсі

Відповідач на адресу електронної пошти позивача 05.07.2021 надіслав лист №01-81/РТ-19/01-77, в якому зазначено про те, що 23.06.2021 відбувся конкурс з відбору виконавця земельних торгів з продажу права оренди та власності на земельні ділянки у формі аукціону, про переможця конкурсу, про затвердження протоколу комісії (що не було предметом запиту) та зазначено посилання на розміщення протоколу комісії на сайті міської ради.

Не погоджуючись зі змістом даного листа позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Законом України "Про доступ до публічної інформації" визначається порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

- суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

- юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

- особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

- суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Водночас, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: інформацією про стан довкілля; інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.03.2019 у справі №800/369/17, провадження №11-1471заі18, зазначила, що порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом №2939-VI, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає цей Закон.

У п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону №2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

За змістом ч. 1 ст. 5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації та надання інформації за запитами.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач надіслав до відповідача запит на публічну інформацію від 25.06.2021, в якому просив надати наступну публічну інформацію:

- копію протоколу (та усіх інших документів) засідання конкурсної комісії з відбору виконавця земельних торгів з продажу права оренди та власності на земельні ділянки у формі аукціону щодо продажу права оренди земельних ділянки пл. 0,1369 га по вул. Енергетиків , продажу права оренди земельної ділянки пл. 0,0015 га по вул. Героїв Дніпра та продажу права власності земельної ділянки пл. 0,0032 по вул. 206 Дивізії (біля магазину "Продукторія", що відбулося 23 червня 2021 року;

- копії заяв з доданими до них документами усіх учасників (крім ТБ "РТБ"), що приймали участь в даному конкурсі

Відповідач на адресу електронної пошти позивача 05.07.2021 надіслав лист №01-81/РТ-19/01-77, в якому зазначено про те, що 23.06.2021 відбувся конкурс з відбору виконавця земельних торгів з продажу права оренди та власності на земельні ділянки у формі аукціону, про переможця конкурсу, про затвердження протоколу комісії (що не було предметом запиту) та зазначено посилання на розміщення протоколу комісії на сайті міської ради.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше 5-ти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше 5-ти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно зі ст. 22 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону №2939-VI запитувач має право оскаржити: 3) ненадання відповіді на запит; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону №2939-VI оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до КАС України.

Отже право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а ще і право на своєчасне її отримання.

Суд зазначає, що на запит позивача від 25.06.2021, відповідач надав не повну відповідь, а тому суд дійшов висновку позов задовольнити повністю.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 7000,00 грн суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 статті 132 КАС України врегульовано, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).

За змістом частини 3 статті 134 КАС України для цілей судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI закріплено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивачем, додано: копію Договору про надання правової допомоги від 30.07.2021 №30/07/21-1, копію Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат до договору про надання правової допомоги від 30.07.2021, детальний опис виконаних робіт.

При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року у справі №640/19275/18 та відповідно до частини 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Суд зазначає, що дана справа відноситься до справ незначної складності, на підтвердження обставин щодо предмету доказування позивачем надано незначну кількість письмових доказів.

Отже, заявляючи про вартість послуг з підготови та подання позовної заяви у сумі 7000 грн позивачем порушено принцип співмірності витрат на правничу допомогу за підготовку та подання до Черкаського окружного адміністративного суду позовної заяви з об`ємом наданих послуг.

З урахуванням викладеного та підтверджених доказами понесених витрат, суд дійшов висновку, що 2000 грн, є справедливим, розумним, пропорційним та обґрунтованим розміром відшкодування витрат на правничу допомогу.

Отже, судові витрати на правничу допомогу у сумі 2000 грн. підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Канівської міської ради, яка полягає у не наданні повної відповіді на запит товарної біржі "Регіональна товарна біржа" про надання публічної інформації від 25.06.2021 вих. № 15/2021-01.

Зобов`язати Виконавчий комітет Канівської міської ради протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду надати товарній біржі "Регіональна товарна біржа" відповідь на запит про надання публічної інформації від 25.06.2021 вих. № 15/2021-01.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Канівської міської ради на користь товарної біржі "Регіональна товарна біржа" понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн та сплачений судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складене 27.09.2021.

Суддя В.П. Тимошенко