Справа № 520/4195/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Горшкова О.О.

25 жовтня 2021 р. Справа № 520/4195/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування індивідуального акту, зобов`язання вчинити певні дії,-

В с т а н о в и в:
12.03.2021 року позивач ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п.5 рішення Міністерства оборони України про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.11.2020 року №154;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби у розмірі 25% від десятирічного грошового забезпечення за максимальним посадовим окладом за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом на день втрати працездатності ОСОБА_2 23.12.2010 року в сумі 14550,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499, ст. 16 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що на підставі постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2020 року у справі № 520/1498/2020, якою залишено без змін рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п. 24 рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05.07.2019 року №88. Зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення відповідно до Порядку умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (далі- Порядок №499) та статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та надіслати рішення про призначення допомоги уповноваженому органу для видання наказу про її виплату.

Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення від 26.11.2020 року про скасування п. 24 протоколу засідання Комісії від 05.07.2019 року № 88 та призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 в розмірі 25 % від десятирічного грошового забезпечення за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, на день звільнення в сумі 2850 грн (пункт 5 протоколу засідання Комісії від 26 листопада 2020 року № 154).

З вказаним рішенням позивач не погоджується, та зазначає, що грошове забезпечення має визначатися за максимальним посадовим окладом за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, на день втрати працездатності, а не на день звільнення особи з військової служби. При цьому, днем втрати працездатності (25%) буде вважатися 23.12.2010 року, оскільки саме в цей день ОСОБА_2 отримав нову довідку МСЕК, якою йому було встановлено інвалідність ІІ групи внаслідок захворювання, що пов`язане із проходженням військової служби.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , у відзиві Міністерство оборони України вказує, що день встановлення групи інвалідності є днем виникнення права на отримання одноразової допомоги, через що треба застосовувати той порядок, який діяв на дату встановлення первинної відповідної групи інвалідності, в тому числі при визначенні розміру одноразової грошової допомоги. Оскільки ОСОБА_2 було встановлено ІІ групу інвалідності з 01.01.2011 року (довідка МСЕК № 600294 серії 10 ААА від 23.12.2010 року), то при вирішенні питання щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу необхідно керуватися законодавством, що діяло на цей день, а саме Законом № 2011-XII в редакції на 2011 рік та Порядком № 499.

При цьому, відповідач зазначає, що згідно абз. 3, п.п. 4 п. 2 Порядку №499, грошове забезпечення визначається: для військовослужбовців строкової служби за максимальним посадовим окладом за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, на день втрати працездатності, а звільнених із служби- на день звільнення.

Таким чином, грошове забезпечення для виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю повинно визначатись на день його звільнення за максимальним посадовим окладом за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що згідно п. 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності дата, що зазначена у довідці медико соціальної експертної комісії. Крім того, відповідно п. 2 наведеного Порядку особам, які до набрання чинності цим Порядком, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяв на день виникнення права на отримання такої допомоги. Таким чином, на час подання позивачем заяви, про виплату одноразової грошової було визначено, що моментом виникнення права є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, а саме Закон № 2011-XII у редакції, чинній з 01.01.2007 року до 01.01.2014 року та Порядку № 499, тому суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати судове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року повністю і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що розглядаючи спірні правовідносини, потрібно брати до уваги не дату первинного встановлення інвалідності, а дату прийняття протоколу Центральної військово-лікарської комісії №319 (21.04.2008) та дату отримання нової довідки МСЕК (23.12.2010), в якій вже був зазначений обов`язковий причинний зв`язок. Головною умовою для призначення одноразової грошової допомоги є факт захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, внаслідок чого настала інвалідність. Тобто, на думку позивача, грошове забезпечення має визначатися за максимальним посадовим окладом за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, на день втрати працездатності, а не на день звільнення особи з військової служби. При цьому, днем втрати працездатності буде вважатися 23.12.2010 року, оскільки в цей день ОСОБА_2 отримав нову довідку МСЕК, якою йому було встановлено інвалідність ІІ групи у зв`язку із захворюванням, що пов`язане із проходженням військової служби.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на військовій строковій службі з 20.05.1997 року по 22.01.1998 року, що підтверджується довідкою Нововодолазького районного військового комісаріату від 14.02.2000 року № 25 (а.с. 16). Відповідно до цієї довідки, ОСОБА_2 був звільнений в запас на підставі свідоцтва про хворобу № 401/10 від 30.12.1997 року, яким визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено здатним у воєнний час (а.с. 22).

Довідкою МСЕК серії ХАР-03 № 040472 від 09.12.2004 року ОСОБА_2 було визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, не пов`язаного з проходженням військової служби.

При цьому, на підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 12.05.2006 року ОСОБА_2 було визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном матір ОСОБА_1 (а.с. 24).

Разом з тим, згідно витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії № 319 від 21.04.2008 року Постанова ВВК 1120 ОВГ від 30.12.1991 року року стосовно причинного зв`язку по свідоцтву про хворобу № 401/10 від 30.12.1997 року була відмінена. Захворювання з діагнозом «Дебільність легкого ступеня», по якому ОСОБА_2 був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, частково придатним у воєнний час, яке в наступному визнано «профшизофренією», було визнано - Так, пов`язане з проходженням військової служби. (а.с.21).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК № 040472 серія ХАР - 03 від 23.12.2010 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Крім того, згідно довідки до акту огляду МСЕК № 626897 серія 10 ААА від 20.12.2011 року позивачу встановлена ІІ група інвалідності, пов`язана з проходженням військової служби з 01.01.2012 року безстроково (а.с.14).

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 року, що набрало законної сили 14.09.2020 року у справі № 520/1498/2020 за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум протоколом від 26.11.2020 року № 154 про скасування попереднього рішення призначено ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу в розмірі 25 % від десятирічного грошового забезпечення за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом на день звільнення в сумі 2850 грн.

На думку позивача, відповідач прийняв неправильне рішення стосовно призначення одноразової грошової допомоги.

Так, відповідно до ст. 1 Закону № 2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Своєю чергою, п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-XII унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 16 означеного Закону, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

З метою реалізації Закону № 2011-XII постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).

Окрім того, п.2 вищезазначеної Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499.

За приписами п. п. 2 п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності з 01.01.2011 року (довідка МСЕК № 600294 серія 10 ААА від 23.12.2010 року), отже при вирішенні питання щодо виплати одноразової грошової допомоги необхідно керуватися законодавством, що діяло на цей день.

Так, згідно ч. 6 ст. 16 Закону № 2011-XII, (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори призначається та виплачується у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої п.5 цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі- Порядок № 499).

При цьому, п. п. 4 п. 2 цього Порядку визначено, що одноразова грошова допомога виплачується: військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.

Згідно із положеннями абз. 3 п. п. 4 п. 2 Порядку № 499 грошове забезпечення визначається: для військовослужбовців строкової служби - за максимальним посадовим окладом за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, на день втрати працездатності, а звільнених із служби на день звільнення.

Аналізуючи вищенаведену норму, колегія суддів зазначає, що грошове забезпечення визначається на день втрати працездатності - для військовослужбовців строкової служби, які проходять військову службу за контрактом, а звільнених із служби на день звільнення. Так як ОСОБА_2 перебував на строковій службі та був звільнений в запас 22.01.1998 року, тому грошове забезпечення в даному випадку має визначатися на день звільнення. При цьому, відповідачем призначено та виплачено одноразову грошову допомогу позивачу в розмірі 25 % від десятирічного грошового забезпечення за першим тарифним розрядом.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , відповідачем правомірно нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 17.01.2020 року по справі № 816/541/16-а та від 19.09.2019 року по справі 320/247/15-а для військовослужбовців, звільнених з військової служби грошове забезпечення визначається на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року , - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц