Справа № 240/22311/20
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/22311/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

25 жовтня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року включно згідно довідки військової частини НОМЕР_1 б/н б/д;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за період з 20.11.2019, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року включно згідно довідки військової частини НОМЕР_1 б/н б/д.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, а саме, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року, згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 з розбивкою по видам виплат за 2016-2017 роки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії за період з 20.11.2019, з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року, згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 з розбивкою по видам виплат за 2016-2017 роки.

У задоволенні решти позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалене Житомирським окружним адміністративним судом рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.03.2019 року №240/6263/18, відзначив, що перерахунок пенсії, в редакції Порядку №45, що був чинний на час виникнення права на такий перерахунок, здійснюється не з врахуванням особистого грошового забезпечення позивача на час його звільненні зі служби, а з розміру грошового забезпечення за його посадою, який обчислено на час виникнення права на перерахунок, а саме 01.01.2018 року.

Так, на переконання відповідача, однією з основних відмінностей формування грошового забезпечення для перерахунку пенсії, є те, що чинним Порядком №45 не передбачено врахування для перерахунку пенсії військовослужбовцям додаткових видів грошового забезпечення - на відміну від формування грошового забезпечення для призначення пенсії.

Позивач, станом на час прийняття постанови суду, не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира взводу зв`язку тилового пункту управління польового вузла та отримував грошове забезпечення відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991.

Відповідно до наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №82 від 05.05.2017 позивач звільнений з військової частини та наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 №121 від 31.05.2017 виключений зі списків особового складу з 30.05.2017.

На даний час, позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ в Житомирській області і йому призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон №2262- XII).

При призначенні пенсії позивачу, Пенсійним фондом не були враховані додаткові види його грошового забезпечення з яких оплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку із чим останній звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату призначеної йому пенсії.

Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу надано довідку про суми фактично нарахованої та виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди та інших виплат, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з якою ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії.

У відповідь на заяву, позивач отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №18665-18845/О-02/8-0600/20 від 20.11.2020, яким відмовлено позивачу у здійсненні такого перерахунку, при цьому вказано, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії будь-яких інших виплат та виплати пенсії у будь-якому іншому розмірі відсутні, крім врахованих Пенсійним фондом.

Вважаючи, що відповідач допустив порушення його прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17, виходив з того, що отримана позивачем згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 щомісячна додаткова винагорода, з якої утримувався єдиний соціальний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частин 2, 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Частиною 1 статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, 17.07.1992 Кабінетом Міністрів України затверджено постанову №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393).

Пунктом 7 Постанови №393 визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода підлягає включенню до складу грошового забезпечення при призначенні пенсії за умови сплати єдиного внеску.

Дана правова позиція також викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року по справі №522/2738/17.

Верховний Суд звернув увагу, що Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки, згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 за період з лютого 2016 року по травень 2017 року позивачем сплачувався єдиний соціальний внесок з усіх видів грошового забезпечення (крім грошової допомоги при звільненні), тому отримувана позивачем згідно з даною довідкою щомісячна додаткова грошова винагорода має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, за умови, що при її виплаті щомісяця утримувався єдиний внесок.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що отримувана позивачем щомісячна додаткова грошова винагорода має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії позивача, а тому відмова Пенсійного органу щодо врахування суми додаткового грошового забезпечення, яку отримував позивач при обчисленні розміру пенсії, є неправомірною та не узгоджується з нормами чинного законодавства.

Посилання апелянта на рішення Верховного Суду від 13.03.2019 року по зразковій справі №240/6263/18, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки спір у справі №240/6263/18 виник з інших правовідносин та не стосується предмету спору в справі, що розглядається.

Крім того, висновки Верховного Суду у справі № 240/6263/18 не суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 06.02.2019 року по справі № 522/2738/17.

Також, колегія суддів вважає помилковим посилання відповідача на Порядок проведення перерахунку пенсій встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки затверджений постановою КМУ від 13.02.2008 №45 Порядок, регламентує виключно питання здійснення перерахунку пенсій, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, натомість, як вбачається з позовної заяви, предметом заявленого позову є питання правомірності неврахування відповідачем при призначенні пенсії (визначенні її розміру) додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримував на день звільнення, зокрема щомісячну додаткову грошову винагороду, і з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому, в даному випадку відсутні підстави для повідомлення відповідача уповноваженим структурним підрозділом про зміну видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або повідомлення про введення для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Наведені ж відповідачем в обґрунтування своєї правової позиції норми Порядку №45 регламентують виключно питання здійснення перерахунку пенсій у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення, чи введенням для військовослужбовців нових додаткових видів грошового забезпечення, що в даному випадку не відповідає обставинам справи, а тому не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції, яким задоволені позовні вимоги.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.