Справа № 947/16697/21
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 р.м. ОдесаСправа № 947/16697/21

Головуючий в І інстанції: Калашнікова О.І.

Дата та місце ухвалення рішення: 02.09.2021 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря Чорби Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Лозовського Олексія Володимировича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними, визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора патрульної поліції Лозовського Олексія Володимировича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив: визнати дії інспектора 1 взводу 5 роти 2 батальйону Лозовського О.В. щодо складання постанови серії ДПО 18 № 972726 від 23.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення за порушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. - незаконними, визнати незаконною та скасувати постанову серії ДПО 18 № 972726 від 23.05.2021 року про адміністративне правопорушення від 23.05.2021 року, а провадження по справі закрити.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенні норм процесуального права.

Позивачем подана заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.05.2021 року інспектором 1 взводу 5 роти 2 батальйону полку УПП в Одеській області Лозовським О.В. винесено постанову серії ДПО 18 № 972726, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме інспектором було встановлено, що 23.05.2021 року о 06 год. 25 хв. на автошляху М-28 «Одеса - Южний» 23км + 350 м. водій керував т/з «MERCEDES-BENZ», який не зареєстрований у встановленому законом порядку на протязі 10 діб та з номерними знаками, які не відповідають цьому т/з.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, підтверджується відеозаписом з місця події: на момент звернення до позивача інспектора поліції останній перебував на місці водія т/з «MERCEDES-BENZ» з транзитним номерним знаком НОМЕР_1 , був пристебнутий ременем безпеки і не заперечував твердження інспектора поліції про керування цим транспортним засобом.

Окрім того, судом першої інстанції зазначено, що інспектор поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення встановив, що позивач не мав правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу на транспортний засіб та т/з «MERCEDES-BENZ» пройшов митне оформлення 30.11.2020 року, а транзитний номерний знак НОМЕР_1 було видано громадянину ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідає вимогам закону та підстави для визнання протиправними дій відповідача і скасування цієї постанови відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на викладене.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пп. «в» п. 2.9 р. 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 6 статті 121 КУпАП України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 280 КУпАП (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Застосовуючи до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу оскаржуваною постановою, відповідач виходив з того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ», який не зареєстрований у встановленому законом порядку на протязі 10 діб та з номерними знаками, які не відповідають цьому т/з.

Встановлені відповідачем обставини свідчать про порушення позивачем пп. «в» п. 2.9 р. 2 Правил дорожнього руху та про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме порушення правил керування транспортним засобом, за що передбачена відповідальність, зокрема, у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху підтверджується відеозаписом з місця події: на момент звернення до позивача інспектора поліції позивач перебував на місці водія т/з «MERCEDES-BENZ» з транзитним номерним знаком НОМЕР_1 , був пристебнутий ременем безпеки і не заперечував твердження інспектора поліції про керування цим транспортним засобом; ОСОБА_1 не мав правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу на транспортний засіб та т/з пройшов митне оформлення 30.11.2020 року, проте, не зареєстровано або не перереєстровано в Україні в установленому порядку, а транзитний номерний знак НОМЕР_1 було видано громадянину ОСОБА_2 .

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем цілком правомірно прийнято оскаржувану постанову та застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Як в заявленому позові, так і в поданій апеляційній скарзі, позивач не заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а також ті обставини, що транспортний засіб, який знаходився під керуванням позивача, не пройшов реєстрацію в Україні та номерний знак, який був на цьому т/з йому не належить.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що в заявленому позові позивач просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП, проте, постановою серії ДПО 18 № 972726 від 23.05.2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 850 грн. за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Також, колегія суддів наголошує, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач визнав себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

Що стосується посилань позивача в апеляційній скарзі на неможливість прийняття до уваги в якості доказу фото та відеозапис з місця події, якими зафіксовано здійснене позивачем правопорушення, оскільки позивач такі фото та відеозапис не отримував, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.ст. 72, 73, 74 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже, надані відповідачем відеозапис та фото з місця події можуть слугувати доказами в справі про адміністративне правопорушення в розумінні наведених норм, а тому, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для не прийняття до уваги відеозапису та фото матеріалів, на яких зафіксовано здійснення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17, від 11 липня 2019 року у справі № 686/15730/16-а.

Що стосується посилань позивача в апеляційній скарзі на те, що він отримав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що до нього додається диск з фото та відеозаписом з місця події, однак, цього диску не було, а тому, відповідно у суду не було підстав для прийняття до уваги під час розгляду справи цих фото та відеоматеріалів, колегія суддів зазначає, що позивачем до апеляційної скарги додана копія відзиву на позовну заяву, яку він отримав засобами поштового зв`язку, та цьому відзиві зазначено, що позивачу направляється відзив з додатками. В свою чергу, доказів відсутності у поштовому відправленні додатків позивачем не надано. Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач не був позбавлений права ознайомитись з матеріалами справи.

Що стосується посилань позивача, як в заявленому позові, так і в поданій апеляційній скарзі, на порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності позивача та без роз`яснення прав, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Згідно матеріалів справи, постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, безпосередньо на місці його вчинення.

Також, колегія суддів зазначає, що відеоматеріалами з місця події підтверджується, що позивач був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення та під час розгляду відносно позивача справи про адміністративне правопорушення останньому з боку інспектора патрульної поліції не здійснювалось будь-яких перешкод щодо реалізації позивачем своїх прав, як особи, що притягується до адміністративної відповідності.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи оскаржувану постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення, відповідач діяв у межах повноважень, а тому, підстави для визнання таких дій протиправними, скасування прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 21.10.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька