Справа № 420/16307/21
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

22 жовтня 2021 р. Справа № 420/16307/21

Категорія: 102010000Головуючий у суді І інстанції: Бжассо Н.В.

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Семенюк Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 про відвід колегії суддів (Стас Л.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії ,-

встановив:

В провадженні П`ятого апеляційного адміністративного суду перебуває справа № 420/16307/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

19 жовтня 2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 "…про відвід судді П`ятого апеляційного адміністративного суду під головуванням судді Стас Л.В. від розгляду справи № 420/16307/21. У заяві зазначено, що суддя Стас Л.В. на думку заявників, з неповагою ставиться до рішень Конституційного Суду України від 16.11.2000 року у справі № 13рп/2000, від 30.09.2009 року у справі № 23рп/2009 та від 28.11.2013 року по справі № 12рп/2013, які підлягають безумовному виконанню на всій території України в частині звільнення громадської організації від сплати судового збору під час захисту інтересів членів спільноти. Крім того, на думку заявника, суддя неоднаково застосовує Закони України в інтересах деяких значущих фігур держслужбовців.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року зупинено провадження у справі № 420/16307/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року по справі № 420/16307/21 за позовом ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. Передано заяву ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Стас Л.В. для визначення судді для вирішення питання про відвід у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу вирішення питання про відвід розподілено на суддю Семенюк Г.В.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Стас Л.В., суддя приходить до висновку про необґрунтованість даної заяви, з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі частини 8 статті 40 КАС Україні суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Стас Л.В. вбачається, що фактично підставою для заявлення відводу судді стала відмова ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Разом з тим ч. 4, цієї ж статті, передбачає: "Незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу".

При цьому, слід звернути увагу, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Проте, у заяві ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 не наведено обставин, які б вказували на безсторонність колегії суддів або в чому полягає їх неупередженість чи необ`єктивність при здійсненні правосуддя у даній справі. Під час розгляду заяви про відвід судді Стас Л.В. таких обставин не встановлено.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (див. Рішення ЄСПЛ у справі «Wettstein v. Switzerland § 43; та у справі «Micallef v. Malta], § 93).

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Враховуючи викладене, перевіривши обґрунтування заяви, оцінивши доводи, що мають значення для вирішення заяви, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у даній справі.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 321 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та Міжнародної наукової спільноти в особі Громадської організації "Національні та міжнародні дослідження прав людини та основних свобод "Університет" в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Стас Л.В. у справі № 420/16307/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Семенюк Г.В.