Справа № 600/5512/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 жовтня 2021 р. м. Чернівці Справа №600/5512/21-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши матеріали позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до міського голови міста Чернівців Клічука Романа Васильовича про визнання дій протиправними,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до міського голови міста Чернівців Клічука Романа Васильовича про визнання протиправним дій міського голови міста Чернівців Клічука Романа Васильовича по поданню до Господарського суду Чернівецької області заяви про визнання позову за вих. №01/02-18-8344/1 від 13 січня 2021 року.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позов обґрунтовано тим, що пунктом 25.1 рішення Чернівецької міської ради №2501 від 23 листопада 2020 року було затверджено проект землеустрою зі зміни цільового призначення та надано підприємцю ОСОБА_1 земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0800 га (кадастровий номер :09:001:0093) в оренду терміном на 5 (п`ять) років для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку за рахунок орендованої земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. На виконання вказаного пункту рішення між позивачем на Чернівецькою міською радою було укладено договір оренди землі №11503, згідно з яким позивачу надано в строкове платне користування земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0800 га (кадастровий номер :09:001:0093) в оренду терміном на 5 (п`ять) років.

Поряд з цим, у вересні 2021 року до Господарського суду Чернівецької області звернувся Житлово-будівельний кооператив №63 із позовною заявою про визнання незаконним та скасування пункту 25.1. рішення Чернівецької міської ради від 23 листопада 2020 року №2501. За вказаною позовною заявою Господарським судом Чернівецької області відкрито провадження (справа №926/3701/21).

В ході розгляду названої справи Чернівецьким міським головою Клічуком Р.В. без жодних правових обґрунтувань подано до Господарського суду Чернівецької області заяву про визнання позову за вих. №01/02-18-8344/1 від 13 січня 2021 року.

Позивач не погоджується з такими діями Чернівецького міського голови та вважає їх протиправними, оскільки у випадку задоволення Господарським судом Чернівецької області заяви Клічука Р.В. про визнання позову ОСОБА_1 , фактично, буде позбавлений права на земельну ділянку.

Крім цього, як вважає позивач, Чернівецький міський голова не мав права вчиняти оскаржувану дію з огляду і на те, що рішення, яким ОСОБА_1 було надано в оренду спірну земельну ділянку, було прийнято Чернівецькою міською радою, а не особисто міським головою, а тому останній зобов`язаний його виконувати. Між тим, без будь-якого окремого уповноваження Чернівецької міської ради, відповідач оскаржуваною дією, фактично, скасовує рішення №2501 від 23 листопада 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Отже, одним із обов`язкових питань, які повинен з`ясувати суддя після одержання позовної заяви, є питання належності розгляду позову за правилами адміністративного судочинства, тобто чи є спір публічно-правовим.

Розглянувши позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та додані до неї матеріали, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), органом місцевого самоврядування, їх посадовою чи службовою особою, іншим суб`єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій або наданні адміністративних послуг.

У випадку, якщо суб`єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Визначальною ж ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору і під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Указане відповідає правовій позиції Верховного Суду в питаннях визначення юрисдикції спору (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16, від 29 травня 2019 року у справі №826/9341/17, від 18 вересня 2019 року у справі №810/3711/18, від 18 грудня 2019 у справі №826/13961/17 та ін.).

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що відповідачем не приймалось жодне владне управлінське рішення по відношенню до позивача. У даному випадку відсутні ознаки, зазначені у пункті 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правового спору між сторонами справи, відносини між якими не ґрунтуються на управлінських чи контролюючих функціях однієї сторони стосовно іншої.

Фактично, як вбачається зі змісту позову, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не погоджується з процесуальною дією міського голови міста Чернівців Клічука Р.В., вчиненою останнім в господарському судочинстві при розгляді справи №926/3701/21 за позовом Житлового-будівельного кооперативу №63 до Чернівецької міської ради, Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради про визнання незаконними та скасування рішень про зміну цільового призначення та містобудівних умов та обмежень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що законність оскаржуваних фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 дій не може бути перевірена в порядку адміністративного судочинства, тобто дана справа не є адміністративною в розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у цій справі.

Частиною шостою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Водночас суд зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» в даному випадку слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на підстави цього позову та зміст позовних вимог варто зазначити, що вони взагалі не можуть бути предметом судового розгляду як такі, що заявлені в окремому позові.

При цьому суд зауважує, що у разі незгоди із поданням міським головою міста Чернівців Клічуком Р.В. заяви про визнання позову у справі №926/3701/21, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 як сторона у названій справі не позбавлений процесуальних прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, щодо висловлення своєї позиції відносно указаної заяви саме у рамках розгляду господарським судом справи №926/3701/21 або ж має право на оскарження в апеляційному порядку рішення, у разі прийняття такого господарським судом за результатом розгляду поданої заяви про визнання позову у справі №926/3701/21.

Наведене виключає обов`язок адміністративного суду щодо роз`яснення заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до міського голови міста Чернівців Клічука Романа Васильовича про визнання дій протиправними по поданню до Господарського суду Чернівецької області заяви про визнання позову за вих. №01/02-18-8344/1 від 13 січня 2021 року.

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України в поєднанні з частиною шостою статті 170 цього Кодексу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі №800/559/17, ухвала Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №9901/701/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №9901/571/19 та ін.).

Керуючись статтями 170, 171, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до міського голови міста Чернівців Клічука Романа Васильовича про визнання дій протиправними.

2.Роз`яснити, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.П. Лелюк