Справа № 420/14566/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (вул. Куяльницька, 26-А, с. Куяльник, Подільський район, Одеська область, 66350) про визнання протиправним та скасування п.5 рішення №2340-VІІІ та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом (а.с.10-16, 46-52) ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (далі - Куяльницька сільська рада), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 5 рішення №234-VIII від 22.07.2021 року «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, у зв`язку із здійсненням заходів щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та земельних ділянок, які перейшли до сільської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», наступним громадянам: 5.29. ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 21.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України.

Позивачка просить судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, по даній справі стягнути з відповідача на її користь.

Позивач зазначила, що вона має намір отримати земельну ділянку із земель комунальної власності Куяльницької сільської ради для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 гектара. Право безоплатної передачі у власність земельної ділянки не використано.

21.06.2021 року вона подала заяву до Куяльницької сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок однієї із сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області кадастровий номер :01:002:0319 - 15,3873 га., кадастровий номер :01:001:0430 - 15,8619 га.; кадастровий номер :01:002:0440 - 16 га.; кадастровий номер :01:002:0320 - 6 га за межами с. Мардарівка, Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованої земельної ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області: - 1.Несформована земельна ділянка біля с. Перешори, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, позначена на Публічної кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 002, площа більше 14 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0359; - 2. Несформована земельна ділянка біля с. Перешори, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, позначена на Публічної кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа більше 6,6 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0350; - 3. Несформована земельна ділянка біля с. Перешори, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, позначена на Публічної кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 002, площа більше 4 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0320; - 4.Несформована земельна ділянка біля с. Мардарівка, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, позначена на Публічної кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 03, Квартал: 001, площа більше 6 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0365.

До клопотання надані копія паспорту, РНОКПП, а також графічні матеріали із офіційної кадастрової картки Держгеокадастру вказаних у заяві земельних ділянок.

Позивачка вказує, що у її клопотання також було зазначено, у разі неможливості надати земельну ділянку із вказаних у клопотання, вона просила запропонувати іншу вільну ділянку. Позивачка вважає, що при таких умовах відповідач не мав підстав відмовити їй у наданні дозволу.

Проте оскаржуваним рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №2340-VIII від 22.07.2021 року їй протиправно відмовлено у задоволенні заяви. Позивачка просить зобов`язати відповідача повторно розглянути її клопотання.

Позивачка просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 18.08.2021 позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 27.08.2021 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що вважає поданий адміністративний позов не обґрунтованим.

Представник не заперечував, що відповідно до ч.1 ст.121 ЗКУ громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Представник наводить положення ст.123 ЗКУ щодо переліку документів, які подаються разом з клопотанням для одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення,та ст.118 ЗКУ щодо переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним. Позивачка подала клопотання із зазначенням декількох земельних ділянок. Представник вказує, що Рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22.07.2021 року № 2340-VIII позивачу було відмовлено у наданні дозволу у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги, зазначивши, що відзив суд має врахувати при винесенні рішення як доказ того, що у відповідача відсутні підстави для відмови надати дозвіл на виготовлення технічної документації. Як в рішенні, так і в відзиві, відповідач не навів жодної підстави для прийняття оскаржуваного рішення та не оспорює розмір судових витрат.

Позивач запропонував Куяльницької сільської раді декілька варіантів земельних ділянок, на вибір відповідача, що не заборонено законом.

Позивач у відповіді на відзив посилається на постанову від 20.05.2021 року по справі №804/2631/17, в якій Верховний суд зазначив, що чітких критеріїв, як саме повинне бути зображено бажане місце розташування земельної ділянки у графічних матеріалах, що додаються до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, чинне законодавство не містить.

Позивач вважає, що відповідач не був позбавлений можливості при належному розгляді клопотання розглянути питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише 2 га за рахунок конкретної земельної ділянки, а в іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Справа розглянута у письмовому проваджені.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з метою реалізації свого права на отримання земельної ділянки 21.06.2021 року подала заяву до Куяльницької сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок однієї із сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області кадастровий номер :01:002:0319 - 15,3873 га., кадастровий номер :01:001:0430 - 15,8619 га.; кадастровий номер :01:002:0440 - 16 га.; кадастровий номер :01:002:0320 - 6 га. за межами с. Мардарівка, Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованої земельної ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області: - 1.Несформована земельна ділянка біля с. Перешори, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, позначена на Публічної кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 002, площа більше 14 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0359; - 2. Несформована земельна ділянка біля с. Перешори, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, позначена на Публічної кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа більше 6,6 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0350; - 3. Несформована земельна ділянка біля с. Перешори, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, позначена на Публічної кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 002, площа більше 4 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0320; - 4.Несформована земельна ділянка біля с. Мардарівка, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, позначена на Публічної кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 03, Квартал: 001, площа більше 6 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0365.

До клопотання надані копія паспорту, РНОКПП, а також графічні матеріали із офіційної кадастрової картки Держгеокадастру вказаних у заяві земельних ділянок (а.с.21).

22.07.2021 року Куяльницька сільська рада прийняла рішення №2340 - VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», згідно з п.5 якого відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у зв`язку із здійсненням заходів щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та земельних ділянок, які перейшли до сільської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, у тому числі ОСОБА_1 (пп.5.29 (а.с.17-19).

Вважаючи неправомірним вказане рішення позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли з підстав реалізації позивачем свого права на отримання земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення зокрема особистого селянського господарства подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених норм ЗК України свідчить про те, що законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам зазначеним у ЗК України документів, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Крім того, ст.79-1 ЗКУ визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: - у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; - шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; - шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; - шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; - за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно з ч.6 ст.79-1 ЗКУ формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.

Частиною 7 ст.79-1 ЗКУ встановлено, що винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Головне управління Держгеокадастру в Одеської області, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» та наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.03.2018 року №45, та наказу Держгеокадастру в Одеської області від 11.12.2018 року № 15-7954/13-18СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та акту приймання - передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 22.12.2018 року передало Куяльницької сільської раді Подільського району Одеської області у комунальну власність 1430 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 17826,5853 га згідно з актом приймання - передачі із зазначенням кадастрових номерів. Таким чином, відповідачу були передані сформовані земельні ділянки.

Верховний Суд у своїх рішеннях від 03.10. 2019 року по справі №823/1172/17, від 21.08.2018 у справі №823/1179/17, від 12.03.2020 року дійшов висновку, що виходячи з аналізу положень ч.5-10 ст.79-1 ЗКУ підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Таким чином, у залежності від того, яку земельну ділянку бажає отримати громадянин - він повинен дотриматися відповідної процедури та надати відповідні заяви та документи.

Судом встановлено, що 06.06.2021 року позивач подав заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок однієї із сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області кадастровий номер :01:002:0319 - 15,3873 га., кадастровий номер :01:001:0430 - 15,8619 га.; кадастровий номер :01:002:0440 - 16 га.; кадастровий номер :01:002:0320 - 6 га. за межами с. Мардарівка, Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованої земельної ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області: - 1.Несформована земельна ділянка біля с. Перешори, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, позначена на Публічної кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 002, площа більше 14 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0359; - 2. Несформована земельна ділянка біля с. Перешори, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, позначена на Публічної кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа більше 6,6 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0350; - 3. Несформована земельна ділянка біля с. Перешори, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, позначена на Публічної кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 002, площа більше 4 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0320; - 4.Несформована земельна ділянка біля с. Мардарівка, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, позначена на Публічної кадастровій карті: Земельна ділянка КОАТУУ: , зона: 03, Квартал: 001, площа більше 6 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0365.

Тобто заява не була чіткою та конкретизованою, оскільки стосувалась декількох земельних масивів як з кадастровими номерами та і без них, за якими встановлені різні процедури щодо виділення - надання дозволу на виготовлення проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок або дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Між тим, наведені судом норми ЗКУ встановлюють процедуру набуття громадянином права на земельну ділянку, яка включає у себе надання клопотання та до додане до нього викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Таким чином, законом визначено, що позивач визначає місце розташування бажаної земельної ділянки. При цьому аналіз вказаної статті свідчить про те, що визначається саме одна бажана земельна ділянка, а не безмежна їх кількість. Відповідно за вказаною земельною ділянкою суб`єкт владних повноважень вирішує питання у відповідності до вимог законодавства.

Частиною 2 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вважає необхідним застосувати висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.12.2018 року по справі №509/4156/15 та від 23.01.2018 року по справі 369/3184/14а.

Так, Верховний Суд у постановах від 23.01.2018 року по справі 369/3184/14а зазначив, що в ч.7 ст.118 ЗКУ зазначено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст.118 ЗКУ органи приймають одне з відповідних рішень.

При цьому, зазначення на карті бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання об`єктивної оцінки та відповідні на клопотання заявника, оскільки пошук такої ділянки до повноважень ради не віднесено.

Між тим, як вбачається з графічних матеріалів, доданих позивачем до клопотання, та дослідженими судами попередніх інстанцій, вони не можуть вважатися такими, що містять місце розташування бажаної земельної ділянки, оскільки містять графічні межі території села Гатне, до складу якої входять окремі земельні ділянки, а не конкретно визначена земельна ділянка, яку позивач прагне отримати у власність.

Окрім того, підтвердженням цьому є невідповідність зазначеної площі бажаної земельної ділянки у розмірі 0,25 га в аспекті доданої до клопотання графічної схеми.

Таким чином, правова підстава відмови у задоволенні заяви, викладена у прийнятому рішенні Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що є предметом оскарження у справі, повністю узгоджується з приписами ч.7 ст.118 ЗКУ.

Не зазначення місця розташування є порушенням порядку звернення та відповідно підставою для відмови в наданні земельної ділянки через її фактичну відсутність.

Також Верховний Суд у постанові від 17.12.2018 року (п.60-71) по справі №509/4156/15 зазначив, що ч.6 ст.118 ЗКУ передбачає відповідний перелік документів, що має бути поданий до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність. Отже, якщо особою, яка звернулася до відповідного суб`єкта владних повноважень виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.

Частиною 7 ст.118 ЗКУ перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні ч.7 ст.118 ЗКУ. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.

Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу і надає особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абзацу 3 ч.7 ст.118 ЗКУ.

Разом з тим, з урахуванням наведеного, враховуючи обмежений строк розгляду клопотання, а також положення ч.6 ст.118 ЗКУ, яка містить імперативні вимоги щодо обов`язковості додавання до клопотання зацікавленої особи графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб), Суд у контексті спірних правовідносин дійшов висновку, що недодержання вимог щодо змісту клопотання, ненадання належним чином оформлених графічних матеріалів або погодження землекористувача, якщо бажана земельна ділянка не є вільною, може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Таким чином, Верховний Суд надавши аналіз правовим нормам ЗКУ визначив взаємний обов`язок як громадянина, так і суб`єкта владних повноважень дотримуватись чітко норм законодавства.

Недотримання норм законодавства особою, яка звертається для вирішення питання до суб`єкта владних повноважень повинна дотримуватись вимог ЗКУ щодо обов`язковості додавання до клопотання зацікавленої особи графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Оскільки положення ЗКУ у разі недотримання заявником вимог ЗКУ не звільняє орган від прийняття рішення по суті заявленого клопотання у місячний строк, що може трактуватись як протиправна бездіяльність, Верховний Суд дійшов висновку, що це може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Але у той же час вказав, що вказані мотиві повинні бути зазначені у рішенні суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладені висновки Верховного Суду, які в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України суд враховує їх при вирішенні спірних правовідносин по даній справі, а тому відповідно вважає неспроможними доводи позивача, що відповідач не був позбавлений можливості при належному розгляді клопотання із зазначенням у якості бажаних декількох земельних ділянок розглянути питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише 2 га за рахунок конкретної земельної ділянки, а в іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на висновки Верховного Суду у постанові від 20.05.2021 року по справі №804/2631/17 щодо визнання визнати протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду клопотання ПАТ "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" №01-38/714 від 13.02.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Позивач посилається лише на п. 38 вказаної постанови, в якій зазначено, що чітких критеріїв, як саме повинне бути зображено бажане місце розташування земельної ділянки у графічних матеріалах, що додаються до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, чинне законодавство не містить.

Проте суть спірних правовідносин полягала в іншому. Позивачу повертали клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на бажану земельну ділянку у зв`язку з відсутністю слова «бажана» в графічних матеріалах, що підготовлені позивачем та долучені до клопотання. Верховний Суд зазначив (п.35-37 постанови) , що відсутністю слова «бажана» в графічних матеріалах, що підготовлені позивачем та долучені до клопотання, а саме: в умовах позначення, не є істотним для прийняття рішення за результатами розгляду клопотання по суті. Як вбачається зі змісту цього графічного матеріалу, він має найменування «Схема бажаного місця розташування земельної ділянки», а тому відсутні підстави вважати таку земельну ділянку не бажаною для отримання у користування позивачем. Крім того, у змісті самого клопотання, так і у доданих матеріалах, позивач надає відомості про земельну ділянку, у тому числі про її місце розташування, яку він бажає отримати у користування, тобто особа, яка має намір отримати у користування певну земельну ділянку, висловлює своє бажання про її отримання. Також, судом встановлено, що до клопотання, поданого до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, позивачем також додано графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки з Публічної кадастрової карти України.

У той же час відповідач у відзиві на позов не надав мотивів прийняття рішення з підстав зазначених саме в оскаржуваному рішенні, та не зазначив яким чином ці підставі відмови у розгляді заяви позивача співвідносяться з переліком підстав для відмови у наданні дозволу визначених частиною 7 ст.118 ЗКУ. Тобто рішення відповідача прийняте без посилання на мотиві його прийняття визначені ЗКУ, що свідчить про його неправомірність.

Частиною 1 ст.5 встановлено, що кожна особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, але в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.2,3 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені обставини, правові висновки Верховного Суду України з аналогічних спірних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки заява позивача повинна бути розглянуту з урахуванням змісту клопотання, але у відповідності до вимог законодавства.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності з п.1 ч. 3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У той же час відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи в частині, що стосується питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг з урахуванням доводів іншої сторони щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Відповідно до наданого договору та додатку до нього розмір витрат на правничу допомогу склав 5500грн. Представник відповідача подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Суд вважає необґрунтованим розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 5500грн.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що справа є незначної складності, розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також надання адвокатом правничої допомоги по тотожним справам з однаковими доказами.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 500 грн, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (вул. Куяльницька, 26-А, с. Куяльник, Подільський район, Одеська область, 66350, ) про визнання протиправним та скасування п.5 рішення №2340-VІІІ та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.5 рішення №2340-VIII від 22.07.2021 року «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, у зв`язку із здійсненням заходів щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та земельних ділянок, які перейшли до сільської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», наступним громадянам: 5.29. ОСОБА_1 ;

Зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 21.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути з Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва