Справа № 1.380.2019.002227
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2021 року

м. Київ

справа №1.380.2019.002227

адміністративне провадження № К/9901/33490/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 1.380.2019.002227

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Екобудцентр» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області (далі - Департамент ДАБІ), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України) , Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (далі - Інспекція ДАБК), про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ДАБІ України

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2019, ухвалене у складі судді Крутько О.В.

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Святецького В.В., суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 03.05.2019 ТОВ «Екобудцентр» звернулось до суду з позовом, у якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту ДАБІ від 25.01.2019 № 1-мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на пристосування існуючих нежитлових приміщень на вул. Пасічній, 2 за рахунок влаштування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності зі збірно-розбірних конструкцій, без права капітального будівництва і без оформлення права власності на тимчасову споруду, які затверджені рішенням Львівської міської ради від 30.08.2017 № 774;

визнати протиправним та скасувати наказ Інспекції ДАБК від 25.04.2019 № 18/19 «Про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (ССІ) від 03.04.2019 № ЛВ 349 на об`єкт «Реконструкція нежитлового приміщення громадських вбиралень під кафе із збереженням громадських вбиралень на вул. Пасічна, 2 у м. Львові» (замовники будівництва ТОВ «Екобудцентр»);

зобов`язати Інспекцію ДАБК внести до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відомості про скасування наказу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 25.04.2019 № 18/19 «Про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (ССІ) від 03.04.2019 № ЛВ 349 на об`єкт «Реконструкція нежитлового приміщення громадських вбиралень під кафе із збереженням громадських вбиралень на вул. Пасічна, 2 у м. Львові» (замовники будівництва ТОВ «Екобудцентр»).

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Екобудцентр» зазначило, що при прийнятті рішення від 25.01.2019 № 1-мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на пристосування існуючих нежитлових приміщень на вул. Пасічній, 2 за рахунок влаштування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності зі збірно-розбірних конструкцій, без права капітального будівництва і без оформлення права власності на тимчасову споруду, які затверджені рішенням Львівської міської ради від 30.08.2017 № 774 Департамент ДАБІ керувався пунктом 13 Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не видаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 07.07.2011 № 109 (далі - Перелік № 109), однак вищевказаний Перелік № 109 втратив чинність з 26.12.2017 відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017 № 289 «Про затвердження Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються». Відповідно, приймаючи 25.01.2019 вказане рішення Департамент ДАБІ встановив факт порушення Управлінням архітектури та урбаністики Львівської міської ради недіючого нормативного акта, який після втрати чинності не породжує жодних правових наслідків для суб`єктів його застосування. Крім того, ТОВ «Екобудцентр» стверджував, що Департамент ДАБІ порушив принцип правової визначеності, оскільки після затвердження компетентним органом містобудівних умов та обмежень та реєстрації в Інспекції ДАБК повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 49 від 03.04.2019 відповідно до вимог Закону № 3038-VI воно вже приступило до реконструкції нежитлового приміщення громадських вбиралень на вул. Пасічній, 2.

2. Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 25.06.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019, задовольнив позовні вимоги.

3. 29.11.2019 ДАБІ України звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

4. Верховний Суд ухвалою від 27.12.2019 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. У справі, яка розглядається суди встановили, що згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 37440054 від 13.05.2015) ТОВ «Екобудцентр» належить на праві приватної власності нежитлове приміщення громадських вбиралень, яке знаходиться за адресою м. Львів, вул. Пасічна, 2.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 30.08.2017 № 774 ТОВ «Екобудцентр» затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на пристосування існуючих нежитлових приміщень на вул. Пасічній, 2 за рахунок влаштування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності зі збірно-розбірних конструкцій, без права капітального будівництва і без оформлення права власності на тимчасову споруду.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.03.2019 № 202 внесені зміни до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 30.08.2017 № 774, а саме: змінено у назві та тексті рішення слова «пристосування ТОВ «Екобудцентр» існуючих нежитлових приміщень на вул. Пасічній, 2 за рахунок влаштування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності зі збірно-розбірних конструкцій, без права капітального будівництва і без оформлення права власності на тимчасову споруду» словами «реконструкцію ТОВ «Екобудцентр» нежитлового приміщення громадських вбиралень під кафе зі збереженням громадських вбиралень на вул. Пасічній,2»; пункт 1.1 додатка викладений у новій редакції « 1.1. Вид будівництва, адреса або місцезнаходження земельної ділянки - реконструкція на вул. Пасічній, 2».

Посадовими особами Департаменту ДАБІ проведена позапланова перевірка діяльності Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої прийнято рішення від 25.01.2019 № 1-мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на пристосування існуючих нежитлових приміщень на вул. Пасічній, 2 за рахунок влаштування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності зі збірно-розбірних конструкцій, без права капітального будівництва і без оформлення права власності на тимчасову споруду, які затверджені рішенням Львівської міської ради від 30.08.2017 № 774.

На підставі вказаного рішення Інспекція ДАБК видала наказ від 25.04.2019 № 18/19 про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (ССІ) від 03.04.2019 № ЛВ 349 на об`єкт «Реконструкція нежитлового приміщення громадських вбиралень під кафе із збереженням громадських вбиралень на вул. Пасічна, 2 у м. Львові».

Не погоджуючись із рішенням Департаменту ДАБІ про скасування містобудівних умов та обмежень та наказом Інспекції ДАБК про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт, ТОВ «Екобудцентр» звернулось до суду з цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Департаменту ДАБІ від 25.01.2019 № 1-мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відсутність обов`язку отримання містобудівних умов та обмежень, передбаченого пунктом 13 Переліку № 109 не є достатньою підставою для скасування містобудівних та обмежень. А облаштування тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності за загальними правилами будівництва, передбаченими Законом України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), а не за спрощеною процедурою, яка була визначена Переліком № 109, в редакції, що була чинною на час видачі позивачу містобудівних умов і обмежень, не є порушенням містобудівного законодавства та не може бути підставою для скасування виданих забудовнику містобудівних умов та обмежень.

7. При цьому в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Інспекції ДАБК від 25.04.2019 № 18/19 про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт суд першої інстанції виходив із незаконності рішення Департаменту ДАБІ від 25.01.2019 № 1мб/пз про скасування містобудівних умов і обмежень, а також дотримання позивачем чинного законодавства при реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 03.04.2019 № ЛВ 49.

Відтак суд першої інстанції вказав на те, що достовірність даних у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів слід забезпечити шляхом поновлення інформації, яка містилась у реєстрі до внесення відомостей на підставі зазначеного наказу шляхом внесення відомостей про скасування наказу Інспекції ДАБК від 25.04.2019 № 18/19 «Про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (ССІ) від 03.04.2019 № ЛВ 349 на об`єкт «Реконструкція нежитлового приміщення громадських вбиралень під кафе із збереженням громадських вбиралень на вул. Пасічна, 2 у м. Львові» (замовники будівництва ТОВ «Екобудцентр»).

8. Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування наказу Інспекції ДАБК від 25.04.2019 № 18/19 про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт та зобов`язання Інспекції ДАБК внести до відповідного реєстру відомості про скасування цього наказу, виходив із того, що ДАБІ України не надала суду доказів на право представляти в суді інтереси Інспекції ДАБІ, а Інспекція ДАБІ як самостійна юридична особа, яка вправі самостійно вирішувати питання щодо оскарження судового рішення в частині, що стосується її прав, обов`язків та інтересів не подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції та не приєдналась до апеляційної скарги ДАБІ України, тому відповідно до приписів частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) він не перевіряв правомірність рішення суду першої інстанції в частині скасування зазначеного вище наказу Інспекції ДАБК та зобов`язання Інспекції ДАБК внести до відповідного реєстру відомості про скасування цього наказу.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Касаційна скарга ДАБІ України мотивована тим, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена із порушенням норм чинного законодавства (матеріального та процесуального права) з огляду на те, що для будівництва тимчасової споруди органом місцевого самоврядування повинен видаватись паспорт прив`язки, а не містобудівні умови та обмеження, які у подальшому надають можливість виготовити документи для реєстрації права власності на цей об`єкт. Отже при перевірці законності видачі позивачу містобудівних умов та обмежень Департамент ДАБІ повинен досліджувати правомірність рішення чи дій суб`єкта нагляду на момент їх прийняття (вчинення) та не може обґрунтовувати юридичну правильність (правомірність) таких актів із урахуванням подій, які сталися, або могли статися у майбутньому. Також ДАБІ України вказує на те, що на момент видачі оспорюваного у цій справі наказу, видані позивачу містобудівні умови та обмеження були скасовані рішенням Департаменту ДАБІ, відтак у Інспекції ДАБК були наявні підстави для скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Щодо позовної вимоги про зобов`язання Інспекції ДАБК внести до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відомості про скасування наказу Інспекції ДАБК від 25.04.2019 № 18/19, ДАБІ України також вказало на їх необґрунтованість, оскільки це є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

11. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом № 3038-VI, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

13. Відповідно до статті 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

14. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

15. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства (абзац другий частини другої статті 24 Закону №3038-VI).

16. Частиною першою статті 29 Закону № 3038-VI встановлено, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

17. Відповідно до частини третьої статті 29 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

18. Згідно із частиною четвертою статті 29 Закону № 3038-VI підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу (частина шоста статті 29 Закону № 3038-VI).

19. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви повинен прийняти одне з можливих рішень, зокрема, про надання містобудівних умов та обмежень або про відмову у їх наданні. Прийняття будь-якого іншого рішення, у тому числі щодо залишення заяви про надання містобудівних умов та обмежень без розгляду та повернення замовнику документів законодавством не передбачено. При цьому, перелік підстав для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень чітко визначений частиною четвертою статті 29 Закону № 3038-VI, є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

20. Разом із цим, на виконання вимог частини третьої статті 29 Закону № 3038-VI наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України був затверджений Перелік № 109 (чинний на час виникнення спірних відносин), з додатками до нього, згідно із пунктом 13 якого містобудівні умови та обмеження не надаються для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, малі архітектурні форми, пристрої вуличної реклами з легких конструкцій, огорожа територій та ділянок.

21. Статтею 28 Закону № 3038-VI передбачено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

22. На виконання частини четвертої статті 28 Закону № 3038-VI Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 21.10.2011 N 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» затвердило Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, згідно із пунктом 2.1 якого підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди.

23. З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів для розміщення тимчасової споруди уповноваженим органом має видаватись паспорт прив`язки, а не містобудівні умови та обмеження, які є вихідними даними до проектування об`єктів будівництва (першим етапам в реалізації намірів зведення об`єкту будівництва) саме щодо об`єкта будівництва, а не тимчасової споруди.

24. З урахуванням наведеного, колегія суддів не може погодитись із висновками судів попередніх інстанцій про те, що відсутність обов`язку отримання містобудівних умов та обмежень, передбаченого пунктом 13 Переліку № 109, не є достатньою підставою для скасування містобудівних та обмежень, оскільки у першу чергу положення Закону № 3038-VI та Переліку № 109 встановлюють заборону для відповідних уповноважених органів містобудування та архітектури щодо видачі містобудівних умов на визначений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування перелік об`єктів, до яких віднесено у тому числі тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності, малі архітектурні форми, пристрої вуличної реклами з легких конструкцій, огорожа територій та ділянок.

25. Такі обмеження визначені й у законодавстві, діючому на час прийняття оспорюваного у цій справі рішення про скасування таких містобудівних умов та обмежень.

26. При цьому відповідно до вимог частини восьмої статті 29 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

27. За таких обставин, на думку колегії суддів містобудівні умови та обмеження можуть бути скасовані головними інспекторами будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і прав.

28. У даному випадку такою невідповідністю є видача позивачу містобудівних умов та обмежень в порушення імперативних норм містобудівного законодавства щодо їх видачі. А відтак, Департамент ДАБІ ухвалюючи оспорюване у цій справі рішення від 25.01.2019 № 1-мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на пристосування існуючих нежитлових приміщень на вул. Пасічній, 2 за рахунок влаштування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності зі збірно-розбірних конструкцій, без права капітального будівництва і без оформлення права власності на тимчасову споруду, які затверджені рішенням Львівської міської ради від 30.08.2017 № 774 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

29. Щодо інших позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки підставою для прийняття оспорюваного наказу Інспекції ДАБК слугувало рішення Департаменту ДАБІ від 25.01.2019 № 1мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень, які затверджені рішенням Львівської міської ради від 30.08.2017 № 774, відтак уповноважений контролюючий орган у сфері містобудівної діяльності правомірно скасував реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 03.04.2019.

30. До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно із Переліком будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після їх закінчення об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406 розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до статті 28 Закону № 3038-VI не потребує документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, оскільки за правилами статті 34 Закону № 3038-VI отримання права на виконання будівельних робіт є одним з наступних етапів в реалізації намірів зведення об`єкту будівництва, який в даному випадку не зводиться з огляду на те, що за встановленими у цій справі обставинами позивач має намір зводити тимчасову споруду, яка не може набувати статусу об`єкта будівництва.

31. За таких обставин, на думку колегії суддів оспорюваний у цій справі наказ Інспекції ДАБК відповідає критеріям, визначеним положеннями статті 2 КАС України, у зв`язку із чим він не підлягає скасуванню судом.

32. Також не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання Інспекції ДАБК внести до відповідного реєстру відомості про скасування зазначеного вище наказу Інспекції ДАБК, оскільки така вимога є похідною від вимоги про його скасування, яка визнана судом необґрунтованою.

33. Відповідно до частини першої - третьої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

34. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

35. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

36. Оскільки суди попередніх інстанцій повно встановили обставини справи, проте застосували нормативно-правовий акт, який неправильно витлумачили, їх рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі №1.380.2019.002227.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобудцентр» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду