Справа № 303/8114/21
Суддя: Монич В. О.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №303/8114/21
номер рядка стат.звіту - 133
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді Монич В.В.
секретар судового засідання Рега В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мукачево адміністративну справу

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

до відповідача громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце перебування: пункт тимчасового тримання 27 прикордонного загону (89600 м.Мукачево, вул. Недецеї, 45)
про примусове видворення іноземця за межі території України

За участю:
представника позивача ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )
представника відповідача Канівець О.П.
перекладача Хассан Ахмад

ВСТАНОВИВ:
12 жовтня 2021 року ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про примусове видворення за межі території України.
Позов мотивує тим, що відповідач 09.10.2021 року, був затриманий на напрямку 236 прикордонного знаку на відстані близько 800 метрів від державного кордону (територія Косонської об`єднаної територіальної громади Берегівського району) на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 27 прикордонного загону, під час спроби незаконно, поза пунктами пропуску, в складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу та дають право на перетин кордону, перетнути державний кордон з України в Угорщину.
Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП. В подальшому його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач в Україну потрапив незаконно, поза пунктами пропуску через державний кордон, твердження відповідача про те, що він потрапив в Україну законним шляхом, через пункт пропуску «Бориспіль-авіа» 20.01.2021 року, не знайшли свого підтвердження, оскільки у відомчих базах даних інформації щодо перетину державного кордону на в`їзд в Україну громадянином Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , інформація відсутня. До центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, не звертався, наміру залишатися в Україні для подальшого проживання не мав, Україну використовував виключно як країну транзиту.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позовній заяві.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, просив в задоволенні позову відмовити.

20.10.2021 року представником відповідача подано відзив на позов в якому просив в задовленні позову відмовити. Вважають поданий позов передчасним та безпідставним. Як підставу своїх заперечень наводять те, що на момент розгляду справи допустимих доказів вчинення відповідачем порушення законодавства України в матеріалах справи не міститься. Позивач не наддав суду постанову якою відповідача було б визнано виним за ч.2 ст.204-1 КУпАП та призначено відповідне адміністративне стягнення. За таких умов відповідач встановив обставини на підставі припущення. Відповідач законно в`їхав на територію України, має дійсну посвідку на проживання до 30.12.2021 року. Рішення про примусове повернення відповідач не міг виконати б обув затриманий, не мав документів які б дозволили йому виїхати за межі України, в рішенні про примусове повернення зазначено строк один день, який фізично не дозволяє йому покинути територію України. Також відповідач не наддав доказів які б свідчили, що відповідач буде ухилятися від виїзду після прийняття рішення про примусове повернення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.
В ході судового розгляду справи встановлено та підтверджено доказами (протоколом про адміністративне затримання від 09.10.2021 року), що відповідач, 09.10.2021 року, був затриманий на напрямку 236 прикордонного знаку на відстані близько 800 метрів від державного кордону (територія Косонської об`єднаної територіальної громади Берегівського району) на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 27 прикордонного загону, під час спроби незаконно, поза пунктами пропуску, в складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу та дають право на перетин кордону, перетнути державний кордон з України в Угорщину. В подальшому відповідача було затримано відповідно до ст. 263 КУпАП.
10.10.2021 року начальником відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу 27 прикордонного загону майором ОСОБА_3 було прийнято рішення про примусове повернення громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в країну походження, або третю країну. Цим рішенням зобов`язано покинути територію України у термін до 11.10.2021 року. З рішенням відповідач ознайомлений під розписку, в якій крім цього зазначено, що рішення про примусове повернення в країну походження, або третю країну він не виконає.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011 № 3671-VI особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, під час в`їзду в Україну незаконно перетнула державний кордон України, повинна без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Особа, зазначена в частині другій цієї статті, не несе відповідальності за незаконне перетинання державного кордону України, якщо вона без зволікань звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
Згідно ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», - іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Спільним Наказом МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби Безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21.05.2012 року за № 806/21119, затверджено Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі Інструкція).

Вказана Інструкція визначає порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів (далі органи ДМС), органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України (далі СБУ) під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства (далі іноземці), їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі ПТПІ), а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання.

Відповідно до п. 5 цієї Інструкції, підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Вищевказаний перелік підстав для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Із наведеного слідує, що на момент винесення рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни повинна існувати одна із передбачених п. 5 Інструкції підстав.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи містять докази того, що відповідач 09 жовтня 2021 року був затриманий на напрямку 236 прикордонного знаку на відстані близько 800 метрів від державного кордону на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_2 прикордонного загону, під час спроби незаконно, поза пунктами пропуску, в складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу та дають право на перетин кордону, перетнути державний кордон з України в Угорщину. Тобто існує підстава передбачена п.5 Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

Статтею 31 Закону № 3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.
Передбачені вказаною статтею обставини, які перешкоджають примусовому видворенню відповідача з території України, у ході судового розгляду не встановлені.
Жодних доказів або посилань стосовно наявності обставин за яких забороняється примусове видворення відповідача суду не надано.
Доказів поширення на відповідача дії приписів Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» матеріали справи не містять.

Судом не встановлено заборон, перелічених у ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо примусового видворення відповідача з території України.

Законні підстави для знаходження на території України у відповідача відсутні.

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, оскільки відповідачем порушено законодавство про правовий статус іноземців, зокрема, спроба незаконного перетину державного кордону, законні підстави для перебування на території України у відповідача відсутні, останній наміру залишатися в Україні немає, бажає повернутися додому, але не має документів та коштів для цього, суд вважає, що позовні вимоги про примусове видворення за межі території України відповідача є обґрунтованими та такими, що на час ухвалення рішення судом підлягають до задоволення.

На підставі ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним Наказом МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби Безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012 року, керуючись ст. ст. 77, 121, 241-246, 288 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про примусове видворення іноземця за межі території України - задоволити.

Примусово видворити громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі території України.

Рішення суду звернути до негайного виконання у відповідності до п.3 ч.2 ст.371 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце перебування: пункт тимчасового тримання 27 прикордонного загону (89600 м.Мукачево, вул. Недецеї, 45)

Головуючий Монич В.О.