Справа № 280/7438/20
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 280/7438/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Новошицька О.О.

за участю представника позивача Ігнатьєва Олександра Павловича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області та Державної податкової служби України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.03.2021 року (головуючий суддя Татаринов Д.В.)

у справі №280/7438/20 за позовом Комунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради до відповідачів Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради, звернувся 19.10.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів: Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України, в якому просив (а.с. 1-11 т. 1):

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України у період з січня 2016 року по 21 серпня 2019 року по не збільшенню комунальному підприємству «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради () суми податку, на яку комунальне підприємство «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради () має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 614 273,1 грн., яка виникла відповідно до пункту 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, та на суму 1 907 820,73 грн., яка виникла відповідно до абз. в) п.200-1.4 статті 200-1 ПК України;

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України у період з 21 серпня 2019 року по день подання позову по не збільшенню комунальному підприємству «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради () суми податку, на яку комунальне підприємство «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради () має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 614 273,1 грн., яка виникла відповідно до пункту 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, на суму 1 907 820,73 грн., яка виникла відповідно до абз. в) п.200-1.4 статті 2001 ПК України, на суму 2 684 929 грн., яка виникла відповідно до абз.23 пункту п.200-1.3 статті 2001 ПК України;

- зобов`язати Державну податкову службу України збільшити комунальному підприємству «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради () в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму податку, на яку комунальне підприємство «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради () має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 614 273,1 гри., яка виникла відповідно до п.34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, на суму 1 907 820,73 грн., яка виникла відповідно до абз. в) п.200-1.4 статті п.200-1 ПК України, на суму 2 684 929 грн., яка виникла відповідно до абз.23 пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до пункту 200.3 статті 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою:

?Накл =?НаклОтр +?Митн + ?ПопРах +? овердрафт -?НаклВид - ?Відшкод - ?перевищ. Вказує, що відповідно до пункту 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, абзацу 23 пункту 200.3 статті 200-1 ПК України, абз. в) пункту 200.4 статті 200-1 ПК України відповідачі зобов`язані були збільшити позивачу суму ?Накл у розмірі 5 207 022,83 грн., що не було зроблено. Зазначає, що в наслідок цього позивач позбавлений можливості зареєструвати своїм контрагентам податкові накладні на 5 207 022,83 грн., а відтак, відповідно до п.120-1.1 статті 120-1 ПК України вимушений сплатити нараховані контролюючим органом штраф за порушення строку реєстрації податкових накладних.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.03.2021 року позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України у період з січня 2016 року по 21 серпня 2019 року по не збільшенню комунальному підприємству «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради () суми податку, на яку комунальне підприємство «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради () має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 614 273,1 грн., яка виникла відповідно до пункту 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, та на суму 1907820,73 грн., яка виникла відповідно до абз. в) п.200-1.4 статті 200-1 ПК України;

- визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України у період з 21 серпня 2019 року по день подання позову по не збільшенню комунальному підприємству «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради () суми податку, на яку комунальне підприємство «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради () має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 614 273,1 грн., яка виникла відповідно до пункту 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, на суму 1 907 820,73 грн., яка виникла відповідно до абз. в) п.200-1.4 статті 2001 ПК України, на суму 2 684 929 грн., яка виникла відповідно до абз.23 пункту п.200-1.3 статті 2001 ПК України;

- зобов`язано Державну податкову службу України збільшити комунальному підприємству «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради () в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму податку, на яку комунальне підприємство «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради () має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 614 273,1 гри., яка виникла відповідно до п.34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, на суму 1 907 820,73 грн., яка виникла відповідно до абз. в) п.200-1.4 статті п.200-1 ПК України, на суму 2 684 929 грн., яка виникла відповідно до абз.23 пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України. Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що лише з серпня 2018 року почало працювати програмне забезпечення відповідно до постанови КМ України від 19.07.2017 №536, саме в цей період позивачем і зареєстровано спірні накладні. Зазначив, що на день розгляду справи відповідачем не збільшено Комунальному підприємству "Бердянськводоканал" БМР суму ? Накл на суму 614 273,1 грн., через що суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність бездіяльності податкового органу.

Щодо обрахунку в електронній системі адміністрування податку на додану вартість сум погашення заборгованості з податку на додану вартість за рахунок бюджетних коштів, спрямованих на проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання, водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування суд дійшов висновку, що податковий орган зобов`язаний збільшити позивачу суму ?Накл на суму 1 907 820,73 грн., що свідчить про протиправну бездіяльність останнього. Щодо врахування в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ?Накл на суму 2 684 929 грн., яка виникла відповідно до абзацу 23 пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України, вказав про необхідність врахування в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ?накл на суму 2 684 929 грн., яка виникла відповідно до абзацу 23 пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України, відтак дійшов висновку зобов`язати Державну податкову службу України збільшити Комунальному підприємству «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму податку, на яку Комунальне підприємство «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 614 273,1 гри., яка виникла відповідно до п.34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, на суму 1 907 820,73 грн., яка виникла відповідно до абз. в) п.200-1.4 статті п.200-1 ПК України, на суму 2 684 929 грн., яка виникла відповідно до абз.23 пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державною податковою службою України та Головним управлінням ДПС у Запорізькій області (яке не було учасником справи в суді першої інстанції) подані апеляційні скарги, в яких кожен окремо просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

При цьому, у своїй апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Запорізькій області вказує, що 12.04.2021 ним отримало лист від ДПС України «Про забезпечення супроводження справи», який і додав до апеляційної скарги. Зі змісту вказаного листа вбачається, що до ДПС надійшло рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.03.2021 по справі №280/7438/20 Комунальне підприємство «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради до ДПС, ДФС про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. З метою захисту інтересів ДПС та належного супроводження справ, керуючись пп.8.3 п.8 розділу ІІ Порядку організації роботи органів ДПС під час підготовки та супроводження справ у судах та ведення претензійної роботи, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 21.12.2020 №742, направлено рішення суду для відповідного реагування та вжиття вичерпних заходів для забезпечення представництва інтересів ДПС у зазначеній справі.

Апеляційні скарги Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Запорізькій області обґрунтовані тим, що КП «Бердянськводоканал» при заповненні показників декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року (реєстраційний № від 22 лютого 2016 року) до складу податкового кредиту було включено суми податку на додану вартість на загальну суму 614 272,88 грн. по податкових накладних складених у період з липня 2014 року по січень 2015 року (таблиця 3 Додатку 5). Вказує, що в порушення вимог Порядку заповнення форм і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 при заповненні декларації за січень 2016 року КП «Бердянськводоканал» допущено методологічні помилки, а саме:

- щодо визначення платником застосування касового методу, а саме в полі «Відмітка про застосування касового методу податкового обліку» не визначено позначкою застосування касового методу податкового обліку;

- в таблиці 2 Додатку 5 «Операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставкою 7%» не включено суми податку на додану вартість за касовим методом згідно пункту 187.10 статті 187 Кодексу.

Зазначено, що у зв`язку з тим, що система електронного адміністрування ПДВ (СЕА ПДВ) працює виключно в автоматичному режимі та на підставі алгоритмів, розроблених відповідно до статті 200-1 Податкового кодексу України та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість», то згідно декларації за січень 2016 року 22 квітня 2016 року КП «Бердянськводоканал» було збільшено реєстраційну суму в обрахунку ?накл СЕА ПДВ на 485696, 9 гривні.

Вказано, що згідно з даними СЕА ПДВ поповнення електронного рахунку КП «Бердянськводоканал» на суму погашення заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 1 907 820,73 грн., за рахунок бюджетних коштів не проводилось. В інтегрованій картці платника податку по податку на додану вартість станом на 01.11.2017 року обліковувався податковий борг в сумі 1 907 820,73 грн., який було погашено 15 листопада 2017 року платіжним дорученням № 6 від 27 жовтня 2017 року. Щодо врахування в СЕА ПДВ ?накл на суму 2 684 929 грн., яка виникла відповідно до абз.23 пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України, зазначає, що відповідно до пункту 13 Порядку № 569, ДПС автоматично обчислює суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200-1.3 ст. 200-1 ПКУ. При складанні податкової звітності за грудень 2018 року КП «Бердянськводоканал» допущено методологічну помилку при заповненні декларації за грудень 2018 року (реєстраційний № від 21 січня 2019 року), а саме:

- декларація з податку на додану вартість за звітний період - грудень 2018 року по терміну подання 21 січня 2019 року (дата фактичного подання) заповнено платником дата подання 01 грудня 2018 року, чим порушено вимоги пункту 5 розділу II Порядку заповнення форм і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 лютого 2017 року № 276 та від 23 березня 2018 року №381).

Зазначено, що допущена позивачем помилка призвела до не відображення у СЕА ПДВ ?накл на суму 2 684 929 грн., яка виникла відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що з метою вирішення питання щодо збільшення суми ?накл позивач неодноразово звертався з листами до контролюючого органу. Однак контролюючим органом зазначені листи не були задоволені. Вказує, що система електронного адміністрування ПДВ (СЕА ПДВ) організована на центральному рівні Державної фіскальної служби України, після реорганізації Державна податкова служба України. На цьому ж рівні відбувається автоматичне обчислення реєстраційної суми при зміні значення будь-якого з показників формули. Відповідачем так і не збільшено позивачу суму ?накл на 614 273,1грн. (1 099 970грн. 485 696,90грн.), тобто бездіяльність триває на даний час. Рішеннями Запорізького окружного адміністративного суду від 02.04.2019 у справі №280/317/19, та від 17.05.2019 у справі №280/629/19 встановлено зазначений факт. В силу ч. 4 ст. 78 КАС України, встановлені рішенням суду обставини не доводяться, на суму 1 907 820,73 грн., та на суму 2 684 929 грн.

Матеріали справи містять заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області від 07.09.2021 року, згідно якої просить провести судове засідання в режимі відеоконференції та здійснити заміну відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області на правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118666).

Розглянувши зазначене клопотання колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідачами у даній справі зазначені Державна податкова служба України та Державна фіскальна служба України. Заявник просить здійснити заміну відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області на правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118666). Однак в даній справі Головне управління ДПС у Запорізькій області не було відповідачем у справі. Отже відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання.

Слід також зазначити, що Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу не як учасник у справі, а як особа, що не брала участі у справі, а суд першої інстанції вирішив питання про його права та інтереси.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційних скарги заперечив вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Просить залишити його без змін. На питання суду апеляційної інстанції: «Чому з позовом звернулися в жовтні 2020 року, а позовні вимоги визначаєте, починаючи з січня 2016 року? Які поважні причини вплинули на порушення строку звернення до адміністративного суду?», представником позивача зазначено, що з 2016 року позивач звертався до відповідача з відповідними заявами, однак лише з відповіді, наданої в 2020 році стало зрозуміло, що ДПС України не буде вирішувати це питання, тому лише в 2020 році звернулися до суду.

В судове засідання представник відповідача (ДПС України) та представник особи, що не була учасником справи, однак подала апеляційну скаргу (ГУ ДПС у Запорізькій області) - не з`явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

В ході розгляду справи з`ясовано, що представник ГУ ДПС у Запорізькій області (особа, що не була учасником справи та подала апеляційну скаргу) з технічних причин не зміг з`єднатися з судом для участі у справі в режимі відеоконференції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, відзиву на апеляційні скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що КП «Бердянськводоканал» БМР у податковій звітності з ПДВ за січень 2016 року заповнено Додаток 5, до якої включено суму ПДВ у розмірі 1 099 970 грн. на підставі податкових накладних, складених до 01 липня 2015 року (податкова декларація з ПДВ за січень 2016 року з додатком 5 до неї та квитанціями №1 від 19 лютого 2016 року, №2 від 19 лютого 2016 року).

Камеральною перевіркою Бердянської ОДПІ декларації з ПДВ за січень 2016 року порушень не встановлено, що підтверджується листом БОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області №2752/10/08-22-12-01 від 18 березня 2016 року.

Сума податку, на яку КП «Бердянськводоканал» БМР має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних при наданні декларації з ПДВ за січень 2016 року, збільшено не було. Збільшення зазначеної суми відбулося 22 квітня 2016 року лише у розмірі 485 696,90 грн., що підтверджується листом ГУ ДФС у Запорізькій області № 1818/10/08-01-12-01 -10 від 01 червня 2016 року.

Так КП «Бердянськводоканал» БМР зверталося до податкового органу з листами №611 від 25 лютого 2016 року, №917 від 23 березня 2016 року, №1556 від 10 травня 2016 року, №2762 від 11 серпня 2016 року, №1741 від 22 березня 2019 року, №1970 від 08 квітня 2019 року, №2819 від 08 травня 2019 року, №527 від 27 січня 2020 року, №2412 від 15 травня 2020 року, №4009 від 20 серпня 2020 року №4945 від 09 жовтня 2020 року щодо збільшення суми ?накл.

Згідно листів контролюючого органу №2752/10/08-22-12-01 від 18 березня 2016 року, №9560/6/99-99-12-02-01-15 від 27 квітня 2016 року, №17777/7/99-99-12-02-01-17 від 23 травня 2016 року, №1818/10/08-01-12-01-10 від 01 червня 2016 року, №9406/10/08-22-12-01 від 23 серпня 2016 року, №28648/6/99-99-12-03-01-15 від 24 червня 2019 року, №26969/6/99-99-12-03-07-15 від 12 червня 2019 року, №19123/6-99-00 від 15 червня 2020 року не збільшення суми ?накл відповідно до пункту 341 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України викликане некоректною роботою програмного забезпечення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким було запроваджено систему електронного адміністрування податку на додану вартість (п. 35 підрозділу 2 розділу XX ПКУ), норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» №643-VIII від 16.07.2015 року, норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.121.2015 року №909-VIIІ, норми Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМ України від 16.10.2014 №569 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1177).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Предметом даного спору є правомірність/протиправність дій/рішень відповідача щодо не збільшення позивачу (у період з січня 2016 по 21.08.2019 року та з 21 серпня 2019 року по день подання позову) в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, а саме на суму 614 273,1грн. та на суму 1 907 820,73грн. та ******

При цьому спірні правовідносини пов`язані з системою електронного адміністрування податку на додану вартість (СЕА ПДВ).

Система електронного адміністрування ПДВ (СЕА ПДВ) це сукупність організаційних та технічних засобів, що спрямована на забезпечення обліку адміністрування податку на додану вартість в Україні в електронному вигляді.

Запроваджена ця система змінами до Податкового кодексу 2014 року.

Система передбачає новий механізм виписки податкових накладних, які дають право на податковий кредит.

Із запровадженням системи усі податкові накладні виписуються лише в електронному вигляді та реєструються в Єдиному реєстрі податкових накладних, незалежно від суми ПДВ.

Адміністратором системи визначено Державну фіскальну службу України (після реорганізації Державну податкову службу України).

Зокрема, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 року - запроваджено систему електронного адміністрування податку на додану вартість (пункт 35 підрозділу 2 розділу XX Кодексу):

- з 1 січня до 1 липня 2015 року (або до дати, визначеної в окремому рішенні Верховної Ради України про скорочення терміну перехідного періоду відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону № 71) - у тестовому режимі;

- з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Відповідно до пункту 200-1.1 статті 200-1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16 липня 2015 року №643-VIII, який набрав чинності з 29 липня 2015 року) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

- суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

- суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 44 Підрозділу 2 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання, передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, надають послуги із забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702 та товарної підпозиції 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

За правилами підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 ПК України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

При цьому, платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою (пп.200-1.3 ст. 200-1 ПКУ):

?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ;

?НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Митн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України, крім сум податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником;

?ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.

Під час розрахунку показника ?ПопРах враховується сума коштів:

?Овердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Показник ?Овердрафт щокварталу (протягом перших шести робочих днів такого кварталу) підлягає автоматичному перерахунку з урахуванням показника середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців станом на дату такого перерахунку, були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу. Такий перерахунок здійснюється шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком.

?НаклВид - загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Відшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до цього Кодексу;

?Перевищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників ?НаклОтр та ?НаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми ?Накл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 34-1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Сума ?Накл платника, реорганізованого шляхом приєднання, злиття, перетворення, сформована на момент державної реєстрації припинення юридичної особи, використовується під час обрахунку суми ?Накл правонаступника такого платника податку.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України. Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 2 Прядку електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жотвня 2014 року №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" рахунок у системі електронного адміністрування податку - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

29 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 16 липня 2015 року №643-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість", яким підрозділ 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України доповнено пунктом 34, відповідно до якого станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від`ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн, що були сформовані, починаючи з 01 липня 2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року) (підпункт 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Прикінцеві положення Податкового кодексу України).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» №909-VIIІ від 24.12.2015 року були внесені зміни до розділу XX Перехідних положень шляхом доповнення пунктом 34-1, у відповідності до якого для платників податку, які застосовують касовий метод податкового обліку відповідно до пункту 187.10 статті 187 цього Кодексу, у обрахунку суми ?Накл беруть участь суми податку, зазначені в податкових накладних, складених до 01.07.2015 року, за якими право на включення таких сум до податкового кредиту виникає після 01.07.2015.

Такі суми податку беруть участь у обрахунку суми ?Накл на підставі податкової декларації з податку за звітний період, у якому платник податку, що застосує касовий метод податкового обліку, відповідно до пункту 187.10 статті 187 цього Кодексу, включає такі суми податку до податкового кредиту (з урахуванням вимог пункту 198.6 статті 198 цього Кодексу), у зв`язку із застосуванням касового методу податкового обліку.

Відповідно до пункту 201.15 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 затверджено форму та Порядок заповнення і надання податкової звітності з податку на додану вартість (далі - Порядок заповнення і надання податкової звітності з ПДВ).

Пунктом 10 Порядку зареєстрованим платникам податку значення суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, збільшується автоматично ДФС.

Відповідно до пункту 15 розділу III «Порядок оформлення і подання податкової звітності» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 «У графах 5-7 рядка "за податковими накладними, складеними до 01 липня 2015" таблиці 2 (Д5) (додаток 5) платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку відповідно до пункту 187.10 статті 187 Кодексу, відображають обсяги та суми податку, зазначені в податкових накладних, складених до 01 липня 2015 року, за якими право на включення таких сум до податкового кредиту виникає після 01 липня 2015 року у зв`язку із застосуванням такого методу податкового обліку.

Пунктом 15 розділу III Порядку заповнення і надання податкової звітності з податку на додану вартість передбачено, що у таблиці 3 (Д5) платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку відповідно до пункту 187.10 статті 187 Кодексу, одноразово за звітний (податковий) період, за який декларація вперше заповнюється і подається за цим Порядком, відображають суми податку, зазначені в податкових накладних, складених до 01 липня 2015 року, які були включені до складу податкового кредиту до набрання чинності цим Порядком у зв`язку із застосуванням такого методу податкового обліку.

Відповідно до пунктів 49.8, 49.9 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу і за умови дотримання платником податку цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому на обліку перебуває платник податку, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання. За умови дотримання всіх вимог податкова декларація вважається прийнятою у разі, якщо контролюючий орган не надає платнику податку повідомлення про відмову у прийнятті декларації тощо. Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вищезазначених норм позивачем у податковій звітності з ПДВ за січень 2016 року заповнено Додаток 5, до податкової звітності включено суму ПДВ у розмірі 1 099 970грн. на підставі податкових накладних, складених 01.07.2015 (податкова декларація з ПДВ за січень 2016 року з додатком 5 до неї та квитанціями №1, від 19.02.2016, №2 від 19.02.2016).

Камеральною перевіркою Бердянської ОДПІ декларації з ПДВ за січень 2016 року порушень не встановлено, про що зазначено в листі БО ДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 18.03.2016 №2752/10/08-22-12-01.

Сума податку, на яку КП "Бердянськводоканал" БМР має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних при наданні декларації з ПДВ за січень 2016 року, збільшено не було.

Водночас, збільшення вказаної суми (реєстраційного ліміту) відбулося 22.04.2016 лише у розмірі 485 696,90 грн., що підтверджується листом ГУ ДФС у Запорізькій області №1818/10/08-01-12-01-10 від 01.06.2016.

Матеріалами справи також підтверджується, що позивач, з метою вирішення питання щодо збільшення суми ?накл звертався до контролюючого органу з листами:

- від 25.02.2016 №611,

- від 23.03.2016 №917,

- від 10.05.2016 №1556,

- від 11.08.2016 №2762,

- від 22.03.2019 №1741,

- від 08.04.2019 №1970,

- від 08.05.2019 №2819,

- від 27.01.2020 №527,

- від 15.05.2020 №2412,

- від 20.08.2020 №4009,

- від 09.10.2020 №4945.

Однак контролюючим органом зазначені листи не були задоволені.

При цьому, позивач не звертався до суду для вирішення даного спору з 2016 року, реалізував своє право на звернення до суду з даним позовом лише 19.10.2020 року.

Судом першої інстанції встановлено, що Відповідачем так і не збільшено позивачу суму ?накл на 614 273,1грн. (1 099 970 грн. 485 696,90грн.), тобто бездіяльність відповідача триває на даний час.

Однак, суд першої інстанції не дослідив норму процесуального законодавства, якою встановлено 6-ти місячний строк звернення до адміністративного суду (ст.122 КАС України).

Водночас, статтею 123 КАС України встановлені наслідки порушення строку звернення до суду.

Так, ч. 1 вказаної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2).

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 3).

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 4).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що при відкритті провадження у справі судом першої інстанції з`ясовано причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Так, ухвалою від 26.10.2020 року про залишення позовної заяви без руху, судом першої інстанції зазначено, що позивач, про порушення прав був обізнаний ще з 2016 року, натомість з позовом звернувся лише в жовтні 2020 року, при цьому, будь-яких заяв про поновлення строку та доказів поважності причин пропуску строку не надав (а.с. 169-170 т. 1).

Обґрунтуванням щодо дотримання строків звернення до суду від 05.11.2020 року, позивач зазначив, що оскільки ні ПКУ ні Порядком електронного адміністрування ПДВ не встановлено ні початкового, ні граничного строків, протягом яких контролюючий орган зобов`язаний збільшити платнику податків суму ?Накл, строк для звернення до суду повинен відліковуватися з дня відмови відповідача у задоволенні вимог платника щодо такого збільшення (а.с. 173 т. 1).

Суд першої інстанції в ухвалі від 09.11.2020 року про відкриття провадження у справі зазначив, що на виконання ухвали про залишення позову без руху позивачем надано обґрунтування щодо дотримання строку звернення до суду, однак заяви на виконання вказаної ухвали щодо поновлення строку не надано. При цьому суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначити по справі підготовче засідання, в якому, зокрема, і встановити дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом (а.с. 175 -176 т. 1).

Натомість, частина 4 ст. 123 КАС України чітко передбачає, що в ухвалі про відкриття провадження у справі має бути висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, однак, в ухвали про відкриття провадження такого висновку не міститься.

При цьому, в подальшому, в ході розгляду справи, судом першої інстанції так і не було з`ясовано питання щодо поновлення строку звернення до суду, також, в ході розгляду справи суд першої інстанції не надав оцінку поважності причини пропуску строку звернення до суду, що призвело до помилкового висновку про можливість розгляду даної справи по суті за період з січня 2016 року по 18.04.2020 року.

Отже в цій частині слід рішення суду першої інстанції скасувати та позовні вимоги в цій частині - залишити без розгляду, оскільки позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції позивач був обізнаний про можливе порушення його прав з січня 2016 року, однак з позовом до суду не звертався.

Судом апеляційної інстанції не встановлено перешкод (поважних причин) для звернення позивача до адміністративного суду.

Водночас, враховуючи, що порушення, що допущене відповідачем має триваючий характер, то слід застосувати 6-ти місячний строк звернення до суду, а саме розгляд справи по суті слід здійснити з 19.04.2020 року, оскільки до адміністративного суду з позовом позивач звернувся 19.10.2020 року.

Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем регулюються ст. 200-1 Податкового кодексу України та нормами Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою КМУ від 16.10.2014 р. №569 (в редакції постанови КМУ від 30.12.20156 р. №1177).

Пунктом 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України передбачено порядок формування суми податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН (?накл), відповідно до якого зазначена сума формується наростаючим підсумком.

Формування суми (?накл) для платника ПДВ є актуальним весь час перебування особи у статусі платника ПДВ.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою вирішення питання щодо збільшення суми ?накл позивач з 25.02.2016 по 11.08.2016 (4 рази) звертався з листами до контролюючого органу.

Відповідачем були надані відповіді Позивачу, однак позивач до суду не звертався.

Матеріали справи не містять підтверджень, що позивач, період з 2017 по 2018 роки звертався до відповідача з питання збільшення суми ?накл.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що з 2019року позивач знову звертався до відповідача з питання збільшення суми ?накл. Відповідачем надавалися відповіді на звернення позивача (а.с. 25-55 т. 1).

Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності відповідача порушено право позивача у безперешкодному здійсненні господарської діяльності та адміністрування ПДВ, а саме позивач позбавлений можливості зареєструвати своїм контрагентам податкові накладні на 5 207 022, 83 грн. (614 273,1 + 1 907 820,73 грн.+ 2 684 929 грн.), та в наслідок чого вимушений сплачувати нараховані контролюючим органом штрафи за порушення строку реєстрації податкових накладних, що передбачені ст. 120-1 ПКУ.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.04.2019 у справі №280/317/19, яке набрало законної сили 31.07.2019, встановлено, що КП "Бердянськводоканал" БМР з лютого 2017 року намагалося зареєструвати податкові накладні за минулий період в ЄДРПН при від`ємному значенні суми реєстраційного ліміту, однак дані податкові накладні були відхилені ДФС України (позовні вимоги задоволені, скасовані ППР, якими були нараховані штрафи за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних) (а.с. 56-59 т. ).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року по справі № 280/629/19, яке набрало законної сили 20.09.2019 року, встановлено, що згідно Витягу з Системи електронного адміністрування ПДВ від 28.01.2019 року вбачається, що реєстраційний ліміт на залишок 614 273,10грн. (1 099 970 485 696,90) - не збільшено (позовні вимоги задоволені, скасовано ППР, якими були нараховані штрафи за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних) (а.с. 60-63 т. 1).

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що на день розгляду справи відповідачем не збільшено позивачу суму ?накл на суму у розмірі 614 273,1 грн., що свідчить про протиправну бездіяльності податкового органу. Щодо обрахунку в електронній системі адміністрування податку на додану вартість сум погашення заборгованості з податку на додану вартість за рахунок бюджетних коштів, спрямованих на проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання, водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до абзацу б) пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК Українку разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, термін сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Відповідно до абзацу в) пункту 200-1.4 ст. 200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.

Відповідно до абзацу 6 пункту 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМ України від 16 жовтня 2014 року №569 (в редакції постанови КМ України від 30 грудня 2015 року №1177) під час розрахунку показника ?попРах також враховується сума коштів за результатами проведення органами Казначейства розрахунків платника податків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України на відповідний рік в рахунок погашення заборгованості з податку.

При цьому для поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Колегія суддів апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року по справі №280/629/19 визначено (а.с. 60-63 т. 1):

«…КП Бердянськводоканал БМР не мало можливості перерахувати кошти на свій рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у зв`язку з тим, що фактична вартість послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не відповідала встановленим вищевказаними постановами тарифам.

Зазначене підтверджується договорами про організацію взаєморозрахунків №159 від 17.07.2015, №336/375-в від 10.12.2015, №285 від 13.09.2017, №379 від 21.11.2017, платіжними дорученнями №8 від 20.07.2015, №9 від 23.12.2015, №6 від 27.10.2017, №7 від 27.12.2017.

При цьому згідно договору №285 від 13.09.2017 та платіжного доручення №6 від 27.10.2017 було погашено заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 1907820,73 грн. …».

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податковий орган зобов`язаний збільшити позивачу суму ?накл на суму 1 907 820,73 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертався до податкового органу про збільшення суми ?накл, що підтверджується листами №3165 від 30 травня 2019 року, №527 від 27 січня 2020 року, №2412 від 15 травня 2020 року, №4009 від 20 серпня 2020 року, №4945 від 09 жовтня 2020 року.

Згідно листів контролюючого органу №33205/6/99-99-12-02-01-15 від 16 липня 2019 року, №19123/6/99-00 від 15 червня 2020 року зазначено, що не збільшення суми ?накл відповідно до пункту 200-1.4 статті 2001 ПК України викликане некоректною роботою програмного забезпечення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про протиправну бездіяльність податкового органу, щодо не збільшити позивачу суму ?накл на суму 1 907 820,73 грн., як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

Щодо врахування в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ?накл на суму 2 684 929 грн., яка виникла відповідно до абзацу 23 пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 23 пункту 200.3 статті 200-1 ПК України сума ?Накл платника, реорганізованого шляхом приєднання, злиття, перетворення, сформована на момент державної реєстрації припинення юридичної особи, використовується під час обрахунку суми ?Накл правонаступника такого платника податку.

Відповідно до абзацу 26 пункту 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМ України від 16 жовтня 2014 року №569, сума податку (?накл) платника податку, реорганізованого шляхом приєднання, злиття, перетворення, сформована на дату державної реєстрації припинення юридичної особи, використовується під час обчислення суми податку (?накл) правонаступника такого реорганізованого платника податку за умови повідомлення таким реорганізованим платником податку контролюючого органу відповідно до підпункту 16.1.10 пункту 16.1 статті 16 Кодексу та з урахуванням результатів проведеної згідно з підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Кодексу документальної позапланової перевірки.

Відповідно до абзацу 29 п.9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМ України від 16 жовтня 2014 року №569, сума податку (?накл) платника податку, що є правонаступником платника податку, якого реорганізовано, зазначається таким платником податку - правонаступником у заяві відповідно до отриманої частки майна згідно з розподільним балансом, яка подається у складі податкової декларації з податку із зазначенням платників податку, яких реорганізовано. Така заява подається після підтвердження суми податку (?накл) документальною перевіркою контролюючого органу.

Згідно рішення Бердянської міської ради Запорізької області №2 від 13 квітня 2018 року «Про припинення діяльності юридичної особи КП «КК Водоканал» БМР шляхом реорганізації (приєднання)» вирішено припинити діяльності юридичної особи КП «КК Водоканал» БМР () шляхом реорганізації - приєднання до юридичної особи КП «Бердянськводоканал» БМР ().

ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову перевірку КП «КК Водоканал» БМР (акт перевірки №356/08-01-14-14/40598171 від 19 червня 2018 року).

Передавальний акт від КП «КК Водоканал» БМР до КП «Бердянськводоканал» БМР затверджено рішенням Бердянської міської ради №11 від 30 серпня 2018 року.

КП «КК Водоканал» БМР подано ліквідаційну декларацію з податку на додану вартість за останній звітний податковий період вересень 2018 року, де відображено в Додатку 2, 4 до податкової декларації з податку на додану вартість суму від`ємного значення згідно пункту 198.7 статті 198 ПКУ та ?накл згідно пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України.

Суму від`ємного значення відповідно до пункту 198.7 статті 198 ПК України платника включено в склад податкового кредиту КП «Бердянськводоканал» БМР в наступному періоді після підписання передавального акту та відображено в Додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року ?накл, а саме 2 684 929 грн. від КП «КК Водоканал» БМР до КП «Бердянськводоканал» БМР було відображено правонаступником в Додатку 4 до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року.

Однак змін в формулі обрахунку ?накл правонаступника - КП «Бердянськводоканал» БМР (), не відбулося.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність врахування в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ?накл на суму 2 684 929 грн., яка виникла відповідно до абзацу 23 пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України. Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, однак з врахуванням строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції позивачем доведено правомірність своїх вимог.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відповідач не довів правомірності своїх дій/рішень щодо відмови позивачу у збільшенні позивачу суми податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, на суму:

- 614 273,1 грн., яка виникла відповідно до пункту 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України,

- 1 907 820,73 грн., яка виникла відповідно до абз. в) п.200-1.4 статті 200-1 ПК України,

- 2 684 929 грн., яка виникла відповідно до абз.23 пункту п.200-1.3 статті 200-1 ПК України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, натомість з врахуванням строку звернення до адміністративного суду, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині позовних вимог за період з 01 січня 2016 року по 18 квітня 2020 року, та в цій частини позовні вимоги слід залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Також, щодо строку звернення до адміністративного суду слід зазначити, що згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 09.10.2018 року у справі №817/1828/17 (на вказане рішення Верховного Суду посилається позивач), пов`язувати відлік строку звернення до суду з позовом із початком протиправної бездіяльності податкового органу є помилковим.

Також позивач зазначає, що лист ДПС України №19123/6/99/-00 від 15.06.2020 року, є фактичною відмовою.

Отже, з фактичною відмовою відповідача в даному випадку пов`язується відлік строку звернення до суду, а не з початком протиправної бездіяльності податкового органу.

Вищезазначене є мотивом для часткового задоволення апеляційних скарг.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області та Державної податкової служби України задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.03.2021 року скасувати в частині вимог за період з 01 січня 2016 року по 18 квітня 2020 року, та в цій частини позовні вимоги залишити без розгляду.

В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статті 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено 13.10.2021.

В повному обсязі постанова виготовлена 20.10.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова