Справа № 340/3310/21
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року справа № 340/3310/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - Управління) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправною та скасування постанови від 27 жовтня 2020 року, якою застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.

У заяві зазначає, що відповідач протиправно наклав штраф за порушення вагових параметрів.

Пояснює, що перевозив сипучий вантаж, не маючи можливості відслідковувати навантаження на кожну вісь, оскільки насіння соняшника пересувалося під час їзди.

Звертає увагу на відсутність методики вимірювання осьових навантажень при перевезенні сипучого вантажу.

Стверджує, що притягнули до відповідальності за нормою права, яка встановлює можливість отримання дозволу на перевезення вантажу.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.30-39).

Управління пояснило, що позивач здійснював перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів транспортного засобу (перевантаження осі понад норму відхилення).

Зазначило, що зважування автомобіля з визначенням осьового навантаження не потребує спеціальної методики.

Ухвалою суду від 30 червня 2021 року у справі відкрито у справі спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.24-25).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені судом факти і обставини, що стали підставами звернення.

Так, транспортний засіб марки MAN № НОМЕР_1 зі спеціалізованим напівпричепом марки МАЗ № НОМЕР_2 належить позивачу на праві власності (а.с.1-8).

20 вересня 2020 року під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт у сфері перевезення пасажирів і вантажів інспектори Управління зупинили згаданий автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 на автодорозі Олександрівка - Кіровоград - Миколаїв 75 км + 812 м (а.с.12).

Інспектори провели документальний габаритно-ваговий контроль, за наслідком якого встановлено порушення вагових параметрів (а.с.14).

Перевозили насіння соняшника.

Навантаження на одиночну вісь склало 12800 кг (а.с.14).

Загальна вага автомобіля становила 42480 кг (а.с.14).

30 вересня 2020 року Управління виготовило повідомлення позивачу про виклик на розгляд матеріалів перевірки (а.с.42).

У повідомленні зазначено, що розгляд відбудеться 27 жовтня 2020 року.

Повідомлення відправлено поштовим зв`язком 02 жовтня 2020 року (а.с.49).

27 жовтня 2020 року Управління прийняло постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн. (а.с.11).

Штраф застосовано за перевищення, встановлених законодавством, вагових норм перевезення вантажу транспортом понад 10% на підставі приписів абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон).

Свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки на пересувному пункті зважування чинне до 17 червня 2021 року (а.с.50-51).

ФОП ОСОБА_1 дізнався про існування постанови про накладення штрафу 19 січня 2021 року, отримавши постанову виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження (а.с.21).

Звернувся до суду 22 червня 2021 року (а.с.1-8).

Відповідач не надав доказів отримання позивачем копії постанови про накладення штрафу.

Юридична оцінка, встановлених судом, фактів і обставин справи.

Перш за все, приписами частини 2 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про існування постанови про накладення штрафу позивач дізнався 19 січня 2021 року.

Отже, відлік строку звернення до суду розпочався з наступного дня.

Таким чином, не пропустив строку звернення до суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок).

Приписами пункту 25 Порядку встановлено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до приписів частини 1 статті 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Отже, Управління розглянуло справу у строк, який встановлений ГК України і Порядком, пріоритет між якими належить закону.

Приписами пунктів 26 та 27 Порядку передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Позивач не ставив питання про процесуальне порушення під час розгляду матеріалів перевірки.

Суд зробив висновок, що Управління дотрималось порядку накладення штрафу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок 2).

Приписами підпункту 3 пункту 2 Порядку 2 встановлено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Приписами пункту 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Позивач перевозив подільний вантаж.

Перевезення такого вантажу з перевищенням вагових норм заборонено (дозволи не видаються).

Приписами підпункту 9 пункту 2 Порядку 2 визначено, що пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами.

Габаритно-ваговий контроль здійснювався на такому пункті.

Отже, належним чином здійснювався контроль навантаження на осі транспортного засобу.

Управління надало свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (ваги пересувні автомобільні), що використовувались під час зважування, чинність якого завершилась 17 червня 2021 року (після перевірки) (а.с.50-51).

Порядок 2 не передбачає використання методики зважування автомобіля, оскільки здійснюється з використанням сертифікованого обладнання у певний спосіб.

Так, припис пункту 19 Порядку 2, який передбачав застосування методики зважування, виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України №671 від 30 серпня 2017 року.

Згадка про застосування методики у визначенні поняття «вимірювання (зважування)» у приписі підпункту 2 пункту 2 Порядку 2 не породжує жодного обов`язку, оскільки використання методики скасовано іншим нормативно-правовим актом, який прийнятий у часі пізніше.

Навантаження на одиничну вісь склало 12800 кг.

Норма для транспортного засобу такого типу - 11000 кг.

Таким чином, відхилення становить 1800 кг (16,36% (1800 : 11000 х 100)).

Отже, транспортний засіб під час перевезення класифікувався як великоваговий (перевищення навантаження на одиничну вісь склало більше 2%).

Приписами абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач порушив припис пункту 22.5 Правил дорожнього руху, які є частиною законодавства про автомобільний транспорт.

Вина лежить виключно на ньому, оскільки мав впевнитись, що завантаження транспортного засобу не призведе до порушення Правил дорожнього руху.

Позивач мав можливість уникнути порушення шляхом завантаження меншої кількості вантажу.

Усунення порушення на місці зупинки транспортного засобу не звільняє від відповідальності, а дає право руху далі, не створюючи загрози пошкодження дорожнього полотна.

Відповідальність за згаданою нормою Закону покладається за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу та подільного вантажу, для перевезення якого дозвіл не видається.

Не видається дозвіл, оскільки подільний вантаж можна перевезти за декілька разів, щоб уникнути загрози пошкодження дорожнього полотна.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 908 грн. та витрат на правову допомогу - 5000 грн. (а.с.1-9).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей