Справа № 580/2672/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року справа № 580/2672/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Глийової В. Г.,

представника позивача - Прудиуса М. А. (за ордером),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації про визнання незаконним в частині та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації (далі - відповідач 1) та Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації (далі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати нечинним та скасувати наказ Служби охорони культурної спадщини Черкаської ОДА №10/03-21 яким затверджено перелік щойно виявлених пам`яток архітектури в частині пункту №143 стосовно включення «Житлового будинку по АДРЕСА_1 як пам`ятку архітектури початку XX століття, автор не встановлений»;

- зобов`язати відповідача не чинити дії по внесенню «Житлового будинку по АДРЕСА_1 (на сьогодні Стара Прорізна) як пам`ятку архітектури початку XX століття, автор не встановлений» до Переліку об`єктів культурної спадщини місцевого значення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , який знаходиться у власності позивача, спірним наказом віднесено до переліку щойно виявлених пам`яток архітектури. Однак, в порушення визначеного законодавством порядку, відповідачем занесено вказаний житловий будинок до Державного реєстру нерухомих пам`яток України без облікової документації. Позивачем вказано, що житловий будинок по АДРЕСА_1 зазнав істотних змін, що виключають його автентичність. З огляду на зазначене, спірний наказ, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що питання про набуття житловим будинком по АДРЕСА_1 статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини відбулось у момент відсутності порядку набуття об`єктом культурної спадщини такого статусу. За вказаних обставин вважає, що оскаржуваний наказ прийнятий у відповідності до чинного на час його прийняття законодавства. Крім того договір купівлі-продажу на вищевказаний щойно виявлений об`єкт культурної спадщини за видом архітектури здійснено без погодження органу охорони культурної спадщини.

Ухвалою суду від 06.08.2021 залучено до участі в адміністративній справі №5802671/21, в якості другого відповідача - Службу охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації.

Від відповідача Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації 26.08.2021 надійшов відзив на позовну заяву в якому вказано, що доводи позивача викладені в позовній заяві є помилковими, оскільки станом на дату прийняття оскаржуваного наказу (23.10.2010) вимог щодо порядку надання об`єктам статусу щойно виявлених об`єктів культурної спадщини не було. З вказаних підстав просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від розгляд адміністративної справи №580/2672/21 постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та продовжено процесуальний строк підготовчого провадження у справі №580/2672/21 на тридцять днів.

Усною ухвалою суду від 24.09.2021, занесеною до протоколу підготовчого засідання, закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 12 год 00 хв з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Служба охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації явку свого представника не забезпечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації у судове засідання не прибув, надавши до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття представника у зв`язку з перебуванням останнього на лікарняному.

Усною ухвалою суду від 12.10.2021, занесеною до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено з підстав не надання доказів перебування представника відповідача на лікарняному.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Рішенням Уманської міської ради від 27.02.2019 №6.44-59/7 затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Умань, що підлягають приватизації у 2019 році. До вказаного переліку включено, зокрема, комплекс будівель і споруд, розташованих на земельній ділянці площею 0, 3877 га за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного електронного аукціону № UА-РS-2019-05-17-000106-1, лотом в якому був комплекс будівель і споруд, розташованих на земельній ділянці за кадастровим номером :02:0003:1719 площею 0,3976 га за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 став переможцем та отримав право укласти договір купівлі-продажу об`єкта приватизації.

02.07.2019 між Відділом з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір купівлі продажу майна комунальної власності, відповідно до якого продавець передав у власність покупця комплекс нежитлових будівель та споруд, який розташований по АДРЕСА_1 .

Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №174877384 від 23.07.2019.

Згідно п.п. 4.4.5 вказаного договору встановлено обов`язок покупця укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини попередній охоронний договір на пам`ятку архітектури місцевого значення, наявну у складі об`єкта приватизації в строк, що не перевищує 30 календарних днів з дати підписання договору.

27.11.2019 між Департаментом культури та взаємозв`язків з громадськістю Черкаської обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 укладено охоронний договір №5 на пам`ятку культурної спадщини згідно пункту 1 якого власник бере зобов`язання щодо охорони щойно виявленої пам`ятки архітектури - Житловий будинок (поч. ХХ ст.), взятої на державний облік наказом Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11.2010 №10/03-21), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно висновку Науково-дослідного інституту історії архітектури та містобудування від 25.08.2020 №11-ар щодо історико-архітектурної цінності будинку житлового мурованого - щойновиявленої пам`ятки архітектури на АДРЕСА_1 зазначено наступне:

"Пам`ятку виявлено у 1993 році. Будинок мурований, двоповерховий, складної конфігурації в плані, накритий вальмовим дахом. До бічного фасаду примикає одноповерховий виділений об`єм. Головний фасад має асиметричну композицію, обумовлену планувальними особливостями будівлі. Фасадна площина розділена на прясла шляхом введення лопаток. Віконні прорізи витягнутої прямокутної форми, перемички другого поверху аркової форми, першого - лучкової. Прорізи обрамлені лиштвами простого малюнку. Вінцевий карниз незначного виносу. Цікаво вирішено головний вхід до будівлі: обабіч дверного прорізу влаштовано невеликі вікна, всю композицію об`єднано спільним порталом. Збереглися автентичні елементи первісного декору - куті балконні решітки, заповнення віконних прорізів, дверні полотна тощо. В інтер`єрі збереглися первісні падуги та карнизи.

Будинок є зразком рядової історичної забудови історичної частини м. Умані, добре зберіг первісний характер архітектури, тому має історико-архітектурну цінність і рекомендується для занесення до державного реєстру нерухомої культурної спадщини за видом «архітектура» та за категорією місцевого значення.".

Вважаючи, що спірний наказ протиправним, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пунктів 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відносини у сфері охорони культурної спадщини регулюються Законом України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 № 1805-III (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) (далі - Закон № 1805-III).

У статті 1 Закону № 1805-III зазначено, що об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти, інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону № 1805-III пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Відповідно до абз. 22 ст. 1 Закону № 1805-III щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Частиною 2 ст. 2 Закону № 1805-III визначені види об`єктів культурної спадщини, серед яких, зокрема, об`єкти архітектури - окремі будівлі, архітектурні споруди, що повністю або частково збереглися в автентичному стані і характеризуються відзнаками певної культури, епохи, певних стилів, традицій, будівельних технологій або є творами відомих авторів; об`єкти містобудування - історично сформовані центри населених місць, вулиці, квартали, площі, комплекси (ансамблі) із збереженою планувальною і просторовою структурою та історичною забудовою, у тому числі поєднаною з ландшафтом, залишки давнього розпланування та забудови, що є носіями певних містобудівних ідей.

Статтею 13 Закону № 1805-III визначено, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об`єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам`ятки.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1805-III занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки: а) пам`ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини; б) пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону № 1805-III об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу).

Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до п. 10 Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1760 (далі - Порядок № 1760), об`єкти культурної спадщини національного значення є особливою історичною або культурною цінністю і повинні відповідати критерію автентичності, а також принаймні одному з таких критеріїв: справили значний вплив на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва країни; безпосередньо пов`язані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю видатних людей; репрезентують шедевр творчого генія, стали етапними творами видатних архітекторів чи інших митців; були витворами зниклої цивілізації чи мистецького стилю.

Критерій автентичності означає, що пам`ятка повинна значною мірою зберегти свою форму та матеріально-технічну структуру, історичні нашарування, а також роль у навколишньому середовищі.

Пунктом 11 Порядку № 1760 передбачено, що об`єкти культурної спадщини місцевого значення повинні відповідати критерію автентичності, а також принаймні одному з таких критеріїв: вплинули на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва певного населеного пункту чи регіону; пов`язані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю видатних людей певного населеного пункту чи регіону; є творами відомих архітекторів або інших митців; є культурною спадщиною національної меншини чи регіональної етнічної групи.

З аналізу викладених норм слідує, що включенню об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України передує включення цього ж об`єкта архітектури до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини. При цьому об`єкт архітектури, включений до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини, повинен чітко відповідати законодавчо вставленим критеріям, серед яких обов`язковим критерієм є автентичність.

Відповідно до п. 2 Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1760 (далі - Порядок № 1760) (чинний на момент прийняття оскаржуваного наказу, у редакції від 27.12.2001) на кожний об`єкт культурної спадщини, що пропонується відповідним органом охорони культурної спадщини для занесення до Реєстру, складається облікова документація, яка підлягає постійному зберіганню в цьому органі.

Занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру без облікової документації не допускається.

Пунктом 3 Порядку № 1760 передбачено, що облікова документація на об`єкт культурної спадщини включає облікову картку, коротку історичну довідку, акт технічного стану та матеріали фотофіксації сучасного стану.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1760 облікова документація, що передбачає виконання роботи з метою виявлення, дослідження, фіксації об`єкта культурної спадщини, визначення його антропологічної, археологічної, естетичної, етнографічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності, складається органами охорони культурної спадщини Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, органами охорони культурної спадщини місцевого самоврядування згідно з їх компетенцією або уповноваженими ними установами та організаціями.

Згідно з п. 5 Порядку № 1760 облікова картка об`єкта культурної спадщини повинна містити його найменування, відомості про розташування, дату утворення, первісне призначення, характер сучасного використання, ступінь схоронності, тип і вид об`єкта, наявність науково-проектної документації, а також стислий опис, фото загального вигляду, план, охоронний номер об`єкта, дату і номер рішення, відповідно до якого об`єкт взято на облік.

Відповідно до п. 12 Порядку № 1760 відповідність кожного об`єкта культурної спадщини критеріям, зазначеним у пунктах 10 і 11 цього Порядку, оцінюється науковими (вченими) радами установ та організацій, діяльність яких пов`язана з охороною культурної спадщини. За результатами оцінки оформляється протокол, де зазначається, яким саме критеріям відповідає кожен об`єкт культурної спадщини. Протокол надсилається центральному органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Отже, за результатами оцінки виявлених об`єктів культурної спадщини в обов`язковому порядку оформлюється протокол, в якому зазначається, яким саме критеріям відповідає (не відповідає) кожен об`єкт культурної спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону № 1805-III для погодженого вирішення питань щодо охорони культурної спадщини на територіях областей, міст Києва та Севастополя, інших населених пунктів органи охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій можуть створювати консультативні ради з провідних учених і висококваліфікованих фахівців-практиків. Консультативні ради діють на підставі типового положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Згідно з п. 1.3 Типового положення про Консультативну раду з питань охорони культурної спадщини місцевих органів охорони культурної спадщини від 26.02.2001 № 42/94 (далі - Положення № 42/94) до складу Консультативної ради входять провідні вчені й висококваліфіковані фахівці-практики сфери охорони та реставрації пам`яток, а також суміжних галузей - реставратори, працівники науково-дослідних і проектних організацій, виробничники, представники державних органів охорони культурної спадщини вищого рівня, органів управління, громадських організацій.

Пунктом 2.1 Положення № 42/94 визначено, що основним завданням Консультативної ради є забезпечення професійного вирішення питань дослідження, охорони, реставрації, відтворення об`єктів культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених місць шляхом опрацювання висновків, рішень, рекомендацій і пропозицій для органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.

Слід зазначити, що суд не має спеціальних знань, щоб встановити факт відповідності чи невідповідності житлового будинку критеріям, зазначеним у Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1760.

В ході розгляду справи відповідачами не надано до суду облікової документації на щойно виявлений об`єкт архітектури - "Житловий будинок по вул. Мануїльського, 4 (Стара Прорізна) м. Умань".

Будь-яких доказів на підтвердження наявності короткої історичної довідки, акта технічного стану та матеріалів фотофіксації сучасного стану на щойно виявлений об`єкт архітектури ("Житловий будинок по вул. Мануїльського, 4 (Стара Прорізна) м. Умань") відповідачами до суду не надано, як і не надано будь-яких пояснень щодо причин відсутності такої документації.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у складі облікової документації на "Житловий будинок по вул. Мануїльського, 4 (Стара Прорізна) м. Умань" короткої історичної довідки, акта технічного стану та матеріалів фотофіксації сучасного стану, обов`язковість наявності яких визначена п. 3 Порядку № 1760.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів щодо відповідності "Житловий будинок по вул. Мануїльського, 4 (Стара Прорізна) м. Умань" критерію автентичності та іншим критеріям, передбачених Порядком № 1760.

Відповідно до п. 12 Порядку № 1760, відповідність кожного об`єкта культурної спадщини критеріям, зазначеним у пунктах 10 і 11 цього Порядку, оцінюється науковими (вченими) радами установ та організацій, діяльність яких пов`язана з охороною культурної спадщини. За результатами оцінки оформляється протокол, де зазначається, яким саме критеріям відповідає кожен об`єкт культурної спадщини. Протокол надсилається центральному органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону № 1805-III, для погодженого вирішення питань щодо охорони культурної спадщини на територіях областей, міст Києва та Севастополя, інших населених пунктів органи охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій можуть створювати консультативні ради з провідних учених і висококваліфікованих фахівців-практиків.

Консультативні ради діють на підставі типового положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Згідно з п. 1.3 Типового положення про Консультативну раду з питань охорони культурної спадщини місцевих органів охорони культурної спадщини від 26.02.2001 № 42/94 (далі - Положення № 42/94), до складу Консультативної ради входять провідні вчені й висококваліфіковані фахівці-практики сфери охорони та реставрації пам`яток, а також суміжних галузей - реставратори, працівники науково-дослідних і проектних організацій, виробничники, представники державних органів охорони культурної спадщини вищого рівня, органів управління, громадських організацій.

Пунктом 2.1 Положення №42/94 визначено, що основним завданням Консультативної ради є забезпечення професійного вирішення питань дослідження, охорони, реставрації, відтворення об`єктів культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених місць шляхом опрацювання висновків, рішень, рекомендацій і пропозицій для органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.

Аналізуючи зазначену норм, суд дійшов висновку, що за результатами оцінки виявлених об`єктів культурної спадщини в обов`язковому порядку оформлюється протокол, в якому зазначається, яким саме критеріям відповідає (не відповідає) кожен об`єкт культурної спадщини.

Вказаний протокол в матеріалах справи відсутній, доказів його оформлення та існування відповідачами до суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність оформлення протоколу, обов`язковість складання якого передбачена п. 12 Порядку № 1760, а отже і про відсутність доказів на підтвердження зібрання наукових (вчених) рад, діяльність яких пов`язана з охороною культурної спадщини, у тому числі, Консультативної ради.

Водночас, відповідачем не надано доказів щодо відповідності "Житловий будинок по вул. Мануїльського (Стара Прорізна), 4, м. Умань" критерію автентичності та іншим критеріям, передбачених Порядком № 1760.

Крім того слід зазначити, що відповідачем на спростування того, що житловий будинок по вул. Мануїльського (Стара Прорізна), 4, м. Умань станом на час розгляду справи зазнав істотних змін, що виключають його автентичність належних та допустимих доказів не надав.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що приймаючи оскаржуваний наказ відповідач не врахував відсутність факту підтвердження відповідності "Житловий будинок по вул. Мануїльського (Стара Прорізна), 4, м. Умань" критеріям, передбачених Порядком №1760, проігнорував, наявності належної та повної облікової документації (облікової картки, короткої історичної довідки, акту технічного стану об`єкта) не забезпечив, та не вжив заходів, спрямованих на дотримання прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а відтак дійшов передчасних висновків про віднесення вказаного об`єкту до числа щойно виявлених об`єктів культурної спадщини і, як наслідок, безпідставно вніс його до Переліку щойно виявлених пам`яток архітектури.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

У судовій практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Так, у рішенні "Рисовський проти України" ЄСПЛ зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (також див. рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (також див. Рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії"). Згідно з п. 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З урахуванням наведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Посилання позивача на те, що станом на дату прийняття оскаржуваного наказу 23.10.2010 вимог щодо порядку надання об`єктам статусу щойно виявлених об`єктів культурної спадщини не було, суд вважає необґрунтованими, оскільки станом на дату його прийняття діяв Порядок №1760, який був чинним та у встановленому законом порядку скасованим не був.

Щодо строків звернення до суду з даним позовом, суд зазначає, що дане питання досліджене під час вирішення питання про відкриття провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 908, 00 грн. Враховуючи викладене, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 23.11.2010 №10/03-21, яким затверджено перелік щойно виявлених пам`яток архітектури в частині пункту №143 щодо включення «Житлового будинку по АДРЕСА_1 як пам`ятку архітектури початку XX століття, автор не встановлений».

Зобов`язати Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації (бул. Шевченка, 185, м. Черкаси, ) не чинити дії по внесенню «Житлового будинку по АДРЕСА_1 як пам`ятку архітектури початку XX століття, автор не встановлений» до Переліку об`єктів культурної спадщини місцевого значення з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації (бул. Шевченка, 185, оф. 108, м. Черкаси, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації (бул. Шевченка, 185, м. Черкаси, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 жовтня 2021 року.

Суддя С.О. Кульчицький