Справа № 640/8901/20
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року м. Київ № 640/8901/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління Держпродспоживслужби в м. Києві
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення штрафу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві (позивач)звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 (відповідач), реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов`язкових платежів: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , суму штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп. (три тисячі чотириста гривень нуль копійок) за рішеннями № 76 та №77 про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу від 29.07.2019 року до державного бюджету України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №640/8901/20, суд ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем у добровільному порядку штрафу, визначеного в рішеннях Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом копія вказаної ухвали була повернута до суду разом з поштовим відправленням з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Станом на вирішення справи по суті, до суду будь-які відомості про зміну місцезнаходження відповідача не надходили.

Згідно частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З огляду на викладене вище та відсутність клопотань сторін про розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2019 року з Держпродспоживслужби України до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві надійшов лист за№ 5571/01-06.0 щодо доручення, в межах компетенції, розглянути лист Управління моніторингу рівних прав і свобод Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 04.03.2019 року № 880.2/19/25.2 стосовно розповсюдження на сторінках соціальної мережі Fecebook реклами ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2 , яка містить ознаки дискримінації.

Зазначена реклама зображує жінку, як сексуальний об`єкт, включає натяки на сексуальність людей, які нічим не пов`язані із послугами, які рекламуються.

На підставі виявленого порушення законодавства відносно рекламодавця, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складено протокол про порушення законодавства про рекламу від 01.04.2019 року та надіслано вимогу від 01.04.2019 року № 06.6/5549 щодо надання до 17.04.2019 року документів та іншої інформації, у порядку частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу», відповідно до якої, на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Додатково у вимозі повідомлялося, що відповідно до частин шостої статті 27 Закону і пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, зокрема, за неподання або подання свідомо неправдивої інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, її виготовлення та/або розповсюдження на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Головним Управлінням на Вимогу жодної інформації не отримано, у зв`язку з чим складено протокол від 18.04.2019 року про наявні ознаки порушення вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», а саме: неподання на вимогу органу державної влади, на який згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, пояснення, копію свідоцтва про державну реєстрацію (витягу), затверджений макет реклами, а також документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами на сторінках соціальної мережі Facebook ІНФОРМАЦІЯ_1.

24 квітня 2019 року ФОП ОСОБА_1 у порядку ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» надіслано повторну вимогу за №06.6/7200.

У повторній вимозі Головне управління зобов`язало вдруге надати інформацію відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу».

Також, 22.04.2019 року Головним управлінням, згідно із статтею 29 Закону України «Про рекламу» та пункту 3.3.7 Статуту ГО «Українська Асоціація Маркетингу», затвердженого в новій редакції Конференцією ГО «Українська Асоціація Маркетингу» направлено лист за № 06.6/7213, щодо проведення незалежної експертизи реклами ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій використано зображення жінки як сексуальний об`єкт, включає натяки на сексуальність людей, які нічим не пов`язані із послугами, які рекламуються до ГО «Українська Асоціація Маркетингу» на предмет відповідності вимогам Закону.

Згідно із експертним висновком ГО «Українська Асоціація Маркетингу» від 03.06.2019 за вх. № 9808/06-06.2 у рекламі ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій використано зображення жінки як сексуальний об`єкт, включає натяки на сексуальність людей, які нічим не пов`язані із послугами, які рекламуються визнана дискримінаційною та такою що порушує вимоги частини третьої статті 7, частини першої статті 8 Закону України «Про рекламу».

01 травня 2019 року Головним управлінням було прийнято Рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, зокрема, вимог ч. 3 ст. 7 та абзацу третього ч. 1 ст. 8 Закону України «Про рекламу».

14 травня 2019 року Головним управлінням було прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, зокрема, вимог частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу».

06 червня 2019 року ФОП ОСОБА_1 листом № 06.6/10614 повідомлено про розгляд справи 03.07.2019 о 17 год. 00 хв. у приміщенні Головного управління, за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 19, 2-й поверх.

У зв`язку з тим, що станом на 03.07.2019 року тривав збір доказів, а також іншої інформації, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю та прийняття обґрунтованого рішення, Головним управлінням було перенесено розгляд справи.

03 липня 2019 року за № 06.6/11986 відповідачу було направлено повідомлення про перенесення розгляду справи на 24.07.2019 року о 16 год. 00 хв. у приміщенні Головного управління, за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 19, 2-й поверх.

За результатами розгляду справи відносно ФОП ОСОБА_1 . Головним управлінням складено Протокол №19/082 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 24.07.2019 року.

Головним управлінням встановлено, що ФОП ОСОБА_1 проігноровано вимоги 01.04.2019 року № 06.6/5549 та від 22.04.2019 року № 06.6/ 7200 щодо надання необхідних документів для здійснення повноважень щодо контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу, зокрема інформації про вартість розповсюдженої та/або виготовлення реклами та/або вартість розповсюдження реклами не надано.

На підставі вищезазначеного, а також із урахуванням Попередніх висновків за результатами розгляду справи стосовно ФОП ОСОБА_1 , прийнято Рішення №76 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 29.07.2019 року, а саме: за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю, відповідно до вимог частини шостої статті 27 Закону України «Про рекламу», на рекламодавця ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов`язкових платежів: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) - штраф у розмірі 1700 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.)

За результатами розгляду справи відносно ФОП ОСОБА_1 . Головним управлінням було складено Протокол №19/083 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 24.07.2019 року.

Головним управлінням встановлено, що у рекламі ІНФОРМАЦІЯ_1 використано зображення жінки як сексуальний об`єкт, включені натяки на сексуальність людей, які нічим не пов`язані із послугами, які рекламуються та визнана дискримінаційною та такою що порушує вимоги частини третьої статті 7, частини першої статті 8 Закону України «Про рекламу».

На підставі вищезазначеного, а також із урахуванням попередніх висновків за результатами розгляду справи стосовно ФОП ОСОБА_1 , було прийнято Рішення №77 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 29.07.2019 року, а саме: за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами у відповідності до вимог частини другої та частини сьомої статті 27 Закону України «Про рекламу», на рекламодавця ФОП ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов`язкових платежів: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) - штраф у розмірі 1700 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.)

Несплата вказаних штрафів з боку відповідача, зумовила звернення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади рекламної діяльності в Україні, відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами на території України регулюються Законом України «Про рекламу».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Основними принципами реклами є: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про рекламу»).

Частиною 1 ст. 8 Закон України «Про рекламу» встановлено заборону розповсюдження реклами послуг з ворожіння та гадання.

До того ж, щодо реклами певних видів послуг законодавством встановлені деякі обмеження. Так, відповідно до ч. 12 ст. 21 Закону України «Про рекламу» реклама послуг народної медицини (цілительства) та осіб, які їх надають, дозволяється лише за наявності відповідного спеціального дозволу на заняття народною медициною (цілительством), виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, і повинна містити номер, дату видачі зазначеного дозволу та назву органу, який його видав.

При цьому, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розповсюджувачі реклами не можуть поширювати рекламу, якщо відповідно до законодавства види діяльності або товари, що рекламуються, підлягають обов`язковій сертифікації або їх виробництво чи реалізація вимагає наявності відповідних дозволу, ліцензії, а рекламодавець не надав розповсюджувачу реклами копії таких сертифіката, дозволу, ліцензії, засвідчених у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами.

Таким органом, згідно із п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Постановою КМУ від 02.09.2015 № 667, являється Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба).

Частинами 2, 3 ст. 26 Закону України «Про рекламу» встановлено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

- вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

- надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;

- приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

- приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право:

- бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону;

- подавати необхідні документи, давати пояснення;

- отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них;

- оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про рекдаму»).

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про рекламу» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Повторне вчинення перелічених порушень протягом року тягне за собою накладення штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі.

Частинами 7, 8 ст. 27 Закону України «Про рекламу» встановлено, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) врегульовані Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим Постановою КМУ від 26.05.2004 № 693 (надалі - Порядок № 693).

Пунктами 2, 8 Порядку № 693 встановлено, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, на рекламодавців і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники. Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції.

Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФ або Держспоживінспекції та її територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк (п. п. 9, 10 Порядку № 693).

Згідно із п. 11 Порядку № 693 за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Пунктом 13 Порядку № 693 передбачено, що посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу:

- перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження;

- отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу;

- готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.

Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день (п. 14 Порядку № 693).

Згідно із п. 18 Поряду № 693 за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Відповідно до п. п. 19, 20 Порядку № 693 рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку. Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Інформація щодо оскарження та/або скасування рішень позивача від 29.07.2019 №76 та №77 в матеріалах справи відсутня і відповідачем суду не надана.

За таких обставин, рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 29.07.2019 №76 та №77 станом на час розгляду даної справи є чинними; доказів виконання вказаних рішень відповідачем не надано, що, в свою чергу, свідчить про наявність правових підстав для задоволення позову.

До того ж, суд акцентує увагу, що згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

При цьому, суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов`язку, встановленого ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не спростовані посилання та твердження позивача, викладені в позовній заяві, не надано суду доказів оскарження та/або виконання рішень позивача про застосування штрафних санкцій.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про рекламу в загальному розмірі 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 коп.) згідно з рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 29.07.2019 №76, №77.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян