Справа № 826/6454/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2021 року м. Київ № 826/6454/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (01601, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд.14, )

до Державного підприємства завод «Арсенал» (01010, м. Київ, вул. Московська, буд.8, )

про стягнення заборгованості у розмірі 1238774,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва на новий розгляд надійшла адміністративна справа №826/6454/17 за позовом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі - позивач, ЦОУПФУ в м.Києві) до Державного підприємства Завод «Арсенал» (далі - відповідач, ДП завод «Арсенал») про стягнення заборгованості у розмірі 1238774,19 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.02.2020 справу прийнято до провадження судді Добрянської Я.І. Справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, зазначено, що відповідач, в порушення вимог чинного законодавства щодо внесення підприємствами коштів, призначених на оплату праці, що покривають фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, яким призначена пільгова пенсія, не відшкодовує витрати на виплату і доставку пільгових пенсій. У зв`язку з цим за підприємством утворилася заборгованість за період з березня 2016 по березень 2017 року включно у сумі 1238774,19 грн. Посилаючись на ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон України №1788-ХІІ), п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV), Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон України №400/97-ВР), п. 6 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-2 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004 №64/8663 (далі - Інструкція №21-1), позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

З позиції відповідача, ДП завод "Арсенал", яке утворилось шляхом виділу зі складу КП СПБ "Арсенал", не є тотожним з ДП завод "Арсенал", що було реорганізовано шляхом приєднання до КП СПБ "Арсенал". Вказує, що відповідач не є правонаступником ВО "Завод Арсенал" та є лише частковим правонаступником ДП завод "Арсенал", що існувало до приєднання до КП СПБ "Арсенал", а тому не має відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених не працівникам ДП завод "Арсенал". Просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державне підприємство завод "Арсенал" перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (що є правонаступником ЦОУПФУ в м.Києві).

ЦОУПФУ в м.Києві відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 прикінцевих положень Закон України №1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б" - "з" статті 13 Закону України №1788-ХІІ визначено ДП завод "Арсенал" до сплати розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком 1,2 за період з березня 2016 року по березень 2017 року у розмірі 1238774,19 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем суми на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України №1788-ХІІ за вказаний період у розмірі 1238774,19 грн. позивач звернувся з позовом до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2017, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018, позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства завод "Арсенал" на користь Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві заборгованість по відшкодуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 1238774,19 грн., з них: по списку №1 у розмірі 595 853,47 грн. та по списку №2 у розмірі 642 920,72 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.12.2019 касаційну скаргу Державного підприємства завод "Арсенал" задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Скасовуючи вказані рішення, Верховний Суд вказав на те, що у зв`язку з реорганізацією відповідача, на обсяг відповідальності в спірних правовідносинах впливає період набуття стажу на тому чи іншому підприємстві та розмір переходу за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків внаслідок виділу. Для з`ясування всіх обставин справи слід перевірити, на якому з підприємств працював кожен пенсіонер, де і в якому розмірі він набув стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, яке саме підприємство надавало довідки про наявний трудовий стаж при призначенні пенсії.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Порядок компенсації витрат на виплату і доставку пільгових пенсій Пенсійному фонду України визначено у "Прикінцевих положеннях" Закону України №1058-IV.

Відповідно до п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Закону України №1788-ХІІ.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 16 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України №1058-ІV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України №1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

До набрання чинності Законом України №1058-ІV питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів "а", "б"-"з" ч.1 ст. 13 Закону України №1788-ХІІ, було врегульовано Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до положень якого відповідач входив до переліку платників збору на обов`язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно п. а) ст. 13 Закону України №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абз. 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1058-ІV: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до п. б) ст. 13 Закону України № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої ст. 26 Закону України №1058-ІV: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31.12.2021.

Пунктом 6.1 Інструкції № 21-1, встановлено розміри витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 "Прикінцевих положень" Закону №1058-ІV, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до п. 6.2 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього п.п. 1 п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України №1058-ІV.

При цьому, стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених ст.ст. 13, 14 та 55 Закону України №1788-XII, які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV.

Водночас, судом установлено, що наказом Міністерства оборонної промисловості СРСР від 13.01.1975 №4 на базі заводу "Арсенал" ім. В.І. Леніна створено виробниче об`єднання завод "Арсенал".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.1991 № 227 "Про заходи щодо виконання Закону України "Про підприємства" та відповідно до Закону України від 10.09.1991 № 1540-ХІІ "Про підприємства", учасники об`єднання, в тому числі головна структурна одиниця завод "Арсенал", перереєстрували свої статути і вийшли зі складу об`єднання.

Відповідно до Статуту виробничого об`єднання Завод "Арсенал", затвердженого головою Держоборонпроммашу України 14.11.1991, до складу об`єднання крім інших входили: завод "Арсенал" ім. В.І. Леніна - головна структурна одиниця та Центральне конструкторське бюро - структурна одиниця.

Суб`єкти господарювання, що входили до складу зазначеного об`єднання, були самостійними і мали статус юридичної особи, діяли на підставі своїх статутів.

У грудні 1993 року Міністерством машинобудування військово-промислового комплексу і конверсії України затверджено статут державного підприємства завод "Арсенал", зареєстрований Печерською районною державною адміністрацією міста Києва 07.04.1994.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.1998 № 987 центральне конструкторське бюро "Арсенал" перетворене на казенне підприємство "Центральне конструкторське бюро "Арсенал", а розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2009 № 525-р - на КП СПБ "Арсенал".

Відповідно до п. 2 вищевказаного розпорядження вирішено реорганізувати ДП Завод "Арсенал" і державне науково-дослідне підприємство "Український технологічний центр оптичного Приладобудування" шляхом приєднання до казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал", а також Національне космічне агентство України зобов`язано здійснити в установленому порядку заходи, пов`язані з реорганізацією зазначених підприємств, та подати Кабінетові Міністрів України пропозиції щодо внесення змін до актів законодавства у зв`язку з прийняттям цього розпорядження.

28.05.2009 наказом НКАУ "Про реорганізацію ДП завод "Арсенал" № 141 (далі - наказ № 141) на виконання розпорядження № 525-р реорганізовано завод "Арсенал" шляхом приєднання до КП СПБ "Арсенал", припинено діяльність державного підприємства завод "Арсенал". 16.11.2009 комісією з припинення заводу "Арсенал" та КП СПБ "Арсенал" було підписано передавальний акт передання всього майна, прав та обов`язків заводу "Арсенал" до КП СПБ "Арсенал" в результаті приєднання, затверджений наказом НКАУ від 18.11.2009 № 376.

Відповідно до п. 2 зазначеного акта комісія передала, а КП СПБ "Арсенал" прийняло все майно, права та обов`язки об`єкта приєднання заводу "Арсенал" згідно з даними результатів інвентаризації станом на 01.06.2009 та балансу заводу "Арсенал" станом на 1.10.2009, а 24.11.2009 року до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення юридичної особи заводу "Арсенал".

24.03.2011 Київським апеляційним адміністративним судом було винесено постанову у справі № 2а-6913/09/2670, якою задоволено позов первинної профспілкової організації заводу "Арсенал" до Кабінету Міністрів України, НКАУ, третя особа на стороні відповідачів КП СПБ "Арсенал", про часткове визнання незаконним пункту 2 розпорядження № 525-р та наказу № 141; визнано незаконним та скасовано положення пункту 2 розпорядження № 525-р у частині реорганізації заводу "Арсенал" шляхом приєднання до КП СПБ "Арсенал"; визнано незаконним та скасовано наказ № 141.

19.05.2011 державним реєстратором скасовано реєстрацію щодо припинення юридичної особи - ДП завод "Арсенал".

Згідно з наказом державного космічного агентства України від 26.12.2011 №411 завод "Арсенал" поновив свою діяльність внаслідок виділення з КП СПБ "Арсенал".

29.02.2012 складено розподільчий баланс прав та обов`язків між КП СПБ "Арсенал" та ДП Завод "Арсенал", затвердженим наказом державного космічного агентства України від 07.09.2012 № 327.

За змістом ч.ч. 1, 2 статті 109 Цивільного кодексу України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 109 Цивільного кодексу України юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що на обсяг відповідальності в спірних правовідносинах впливає період набуття стажу на тому чи іншому підприємстві та розмір переходу за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків внаслідок виділу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 826/26018/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, після виділу ДП Завод "Арсенал" було повернуто лише 26 % основних засобів, що йому належали до приєднання до КП СПБ "Арсенал" та 17 % кількості працюючих, що підтверджується аудиторським звітом Державної фінансової інспекції в м. Києві від 28.12.2012 № 19-17/8, звітом з праці за січень-жовтень 2009 року та звітом з праці за січень-серпень 2012 року.

Таким чином, державне підприємство завод "Арсенал" може бути лише частково правонаступником (в межах розподільчого балансу та переданого майна) того державного підприємства завод "Арсенал", що існувало до його приєднання до КП СПБ "Арсенал". Тобто, ДП завод "Арсенал" може нести відповідальність щодо сплати заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій тільки в межах 26 %.

Вказані обставини встановлені у постанові Шостого апеляційного від 26.05.2020 у справі №640/14748/19, яка набрала законної сили та має преюдиційне значення.

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ЦОУПФУ в м. Києві визначено ДП Завод "Арсенал" до сплати розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з березня 2016 по березень 2017 року в сумі 1238774,19 грн., з них: по списку №1 у розмірі 595 853,47 грн. та по списку №2 у розмірі 642 920,72 грн.

Такий розмір визначено відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 прикінцевих положень Закону України №1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б" - "з" ст. 13 Закону України №1788-XII.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 набули пільговий стаж за списком № 1 на ВО «Завод Арсенал».

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_16 , ОСОБА_40 , ОСОБА_17 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 , ОСОБА_41 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_42 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 набули пільговий стаж за списком № 2 на ВО «Завод Арсенал».

ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_26 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , набули пільговий стаж за списком № 2 на КП СПБ «Арсенал».

ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_47 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_52 , ОСОБА_55 , ОСОБА_50 , ОСОБА_49 , набули пільговий стаж за списком № 2 на ДП завод «Арсенал».

ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_13 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_5 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_55 , набули пільговий стаж за списком № 1 на ДП завод «Арсенал».

Пільговий стаж пенсіонерів ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_25 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 матеріалами справи не підтверджено.

Як вже було зазначено вище, ЦОУПФУ в м.Києві відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 прикінцевих положень "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б" - "з" статті 13 Закону України №1788-ХІІ визначено ДП завод "Арсенал" до сплати розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком 1,2 за період з березня 2016 року по березень 2017 року у розмірі 1238774,19 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що в даних розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, на підставі яких позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, зазначені особи, які працювали в ВО «Завод Арсенал», ДП завод "Арсенал", КП СПБ "Арсенал".

Разом із тим, суд вважає, що включення в такі розрахунки осіб, які працювали в ВО «Завод Арсенал», КП СПБ "Арсенал" не може бути виправданим та є помилковим, оскільки ДП завод "Арсенал" не несе відповідальності за зобов`язаннями вказаних юридичних осіб, зокрема щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України № 1788-ХІІ.

Таким чином, заборгованість ДП завод "Арсенал" перед Пенсійним фондом України по фактичним витратам на виплату та доставку пенсій за вказані вище періоди є неузгодженою.

В підтвердження наведеного також свідчать листи відповідача, надіслані позивачу у відповідь на отримані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за спірний період, в яких позивач зазначає про відсутність обов`язку здійснювати перерахування стосовно осіб, зазначених у розрахунках.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України №1788-ХІІ за період з березня 2016 по березень 2017 року за Списком 1,2 є дефектними, суд приходить до висновку, що стягнення на підставі таких розрахунків є неможливим, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77,241-246, 250, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (01601, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд.14, ) до Державного підприємства завод «Арсенал» (01010, м. Київ, вул. Московська, буд.8, ) про стягнення заборгованості у розмірі 1238774,19 грн, - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська