Справа № 160/13343/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні)адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування індивідуальних податкових консультацій,-
06 серпня 2021 року Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної податкової служби України в якій позивач просить:
-визнати протиправними та скасувати індивідуальні податкові консультації від 15.06.2021 року №2425/ІПК/99-00-04-01-03-06; №2426/ІПК/99-00-04-01-03-06; №2427/ІПК/99-00-04-01-03-06.
В обгрунтування позовних позивач зазначив, що у березні 2021 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулось до Державної податкової служби України з метою надання індивідуальної податкової консультації з питання виникнення права на застосування коригуючого коефіцієнта 0,95 передбаченого п.252.22 ст.252 ПК України за умови дотримання кондицій на мінеральну сировину та моменту, з якого виникало право застосування коригуючого коефіцієнта 0,95 до ставки рентної плати. Крім того, позивачем були наданні копій спеціальних дозволів на користування надрами № 4482 від 01.11.2007 року (строк дії дозволу - до 26.03.2038 року); №4483 від 01.11.2007 року (строк дії дозволу- до 09.01.2038 року); №4451 від 23.10.2007 року (строк дії дозволу - до 21.06.2021 року); копій протоколів ДКЗ №5176 від 09.10.2020 року; № 5182 від 16.10.2020 року; №5181 від 16.10.2020 року; копій форми 3-гр № У-20-142/1 від 07.08.2020 року; №У-20-143/1 від 07.08.2020 року; №У-20-144/1 від 07.08.2020 року. На вказаний запит ДПС України надала ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» індивідуальні податкові консультації від 15.06.2021 року: №2425/ІПК/99-00-04-01-03-06; №2426/ІПК/99-00-04-01-03-06; №2427/ІПК/99-00-04-01-03-06. Відповідачем у індивідуальній податковій консультації від 15.06.2021 року №2425/ІПК/99-00-04-01-03-06, зокрема, зазначено, що з метою створення умов відповідності Критерію для застосування Товариством Коефіцієнта, у тому числі й у частині визначення Кондицій щодо фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі, Товариству доцільно звернутися до Державної служби геології та надр України з метою коригування фінансово-економічних умов Кондицій із наданням розрахунків без застосування при обчисленні витрат господарської діяльності Коефіцієнту. Право на застосування податкової преференції у Товариства виникне після виконання належних техніко-економічних умов надрокористування. А також, в індивідуальних податкових консультаціях від 15.06.2021 року №2426/ІПК/99-00-04-01-03-06 та №2427/ІПК/99-00-04-01-03-06 вказано, що з метою створення умов відповідності Критерію для застосування Товариством Коефіцієнта, у тому числі й у частині визначення Кондицій щодо фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі, Товариству доцільно звернутися до Державної служби геології та надр України з метою коригування фінансово-економічних умов Кондицій із наданням вартісних показників, які узгоджуються із принципами публічних усталених практик для руд заліза (не менше ніж Товариством обрано для протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин від 16.10.2020). Право на застосування податкової преференції у Товариства виникне після виконання належних техніко-економічних умов надрокористування. Проте, питання поставлене позивачем у зверненні до відповідача полягало в отриманні конкретної відповіді та практичному застосуванні норми податкового законодавства (п.252.22 ст.252 ПК України) щодо права на застосування коригуючого коефіцієнту 0,95 до ставки рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та періоду його застосування, оскільки мова йде про застосування збільшеної ставки рентної плати у зв`язку з набранням чинності Закону України від 16 січня 2020 №466-ІХ. ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не погоджується з наданими індивідуальними податковими консультаціями №2425/ІПК/99-00-04-01-03-06; №2426/ІПК/99-00-04-01-03-06; №2427/ІПК/99-00-04-01-03-06 від 15.06.2021 року, оскільки вважає їх такими, що суперечать вимогам податкового законодавства, не містять конкретних відповідей та висновку з питання практичного застосування визначеної норми податкового законодавства. Платник податків звернувся до відповідача щодо надання податкової консультації з питань застосування п.252.22 ст.252 ПК України з урахуванням внесених змін відповідно до п.1 Розділу 11 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 N 466-1Х, з урахуванням пп. 4.1.4, пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, а саме періоду застосування зазначених змін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні. Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
12 жовтня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив Державної податкової служби України, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що Галузевим законодавством передбачено, що державній експертизі (геолого-економічній оцінці) підлягають самостійно розроблені надрокористувачем Кондиції як сукупність техніко-технологічних та фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності гірничих підприємств з видобування корисних копалин. Таким чином, застосування п.252.22 ст. 252 ПК України коригуючого коефіцієнта у розмірі 0,95 щодо «дотримання кондицій мінеральної сировини ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане платником рентної плати за рахунок власних коштів не раніше ніж за 5 років до звітного податкового періоду, крім вуглеводної сировини» передбачає дотримання надрокористувачами двох складових Кондицій, а саме:
- техніко-технологічних умов провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі, які забезпечують ідентифікацію товарної продукції -об`єкта оподаткування Платою (п. 252.3 ст. 252 Кодексу);
- фінансово-економічних параметрів провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі, зокрема доходів, витрат, а також оцінки її економічної ефективності як коефіцієнта рентабельності - базового елемента для обчислення податкових зобов`язань з плати за розрахунковим методом (п. 252.16 ст. 252 Кодексу).
З метою створення умов відповідності Критерію для застосування ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Коефіцієнта, у тому числі й у частині визначення Кондицій щодо фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі. ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» доцільно звернутися до Державної служби геології та надр України з метою коригування фінансово-економічних умов Кондицій із наданням вартісних показників, які узгоджуються із принципами публічних усталених практик для руд заліза (не менше ніж ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» обрано для протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин від 16.10.2020).
Право на застосування податкової преференції у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» виникне після виконання належних техніко-економічниж умов надрокористування.
За таких обставин, індивідуальна податкова консультація від 15.06.2021 року №2425/ІПК/99-00-04-01-03-06 не суперечить нормам податкового законодавства та не порушує право платника податків.
На поставлені у запиті від 03.03.2021 року питання також були надані індивідуальні податкові консультації від 15.06.2021 року №2426/ІПК/99-00-04-01-03-06 та №2427/ІПК/99-00-04-01-03-06, в яких зазначено, що внаслідок порушення принципів визначення вартості відбулося суттєве та неправомірне заниження як оцінки економічної ефективності (коефіцієнта рентабельності), так і податкових зобов`язань з Плати, для обчислення яких ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» застосовується коефіцієнт рентабельності (п. 252.16 ст. 252 Кодексу).
Разом з тим, застосування ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Коефіцієнта у розмірі 0.95 (п. 2.7 розд. 2 Протоколу) при обчисленні витрат господарської діяльності призвело до спотворення результатів оцінки економічної ефективності (коефіцієнта рентабельності).
З огляду на викладене, з метою створення умов відповідності - Критерію для застосування ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Коефіцієнта, у тому числі й у частині визначення Кондицій щодо фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі. ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» доцільно звернутися до Державної служби геології та надр У країни з метою коригування фінансово-економічних умов Кондицій із наданням вартісних показників, які узгоджуються :із принципами публічних усталених практик для руд заліза (не менше ніж ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» обрано для протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин від 16.10.2020).
Право на застосування податкової преференції у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» виникне після виконання належних техніко-економічних умов надрокористування.
Вважають, що індивідуальні податкові консультації від 15.06.2021 року №2426/ІПК/99-00-04-01-03-06 та №2427/ІПК/99-00-04-01-03-06 не суперечать нормам податкового законодавства та не порушує право платника податків, у зв`язку із чим, у задоволенні позову слід відмовить у повному обсязі.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 03 березня 2021 року звернулося до відповідача зі зверненням № 14-1160 від 03.03.2021 на отримання письмової індивідуальної податкової консультації щодо можливості та порядку застосування коригуючого коефіцієнту. Зазначеним зверненням позивач просить надати індивідуальну податкову консультацію (далі ІПК) стосовно застосування коригуючого коефіцієнту, встановленого п. 252.22 ст. 252 Податкового кодексу України (далі ПКУ) та ставить перед відповідачем наступні запитання:
1) Чи має підприємство право на застосування коригуючого коефіцієнту 0,95, передбаченого ст. 252.22 ПКУ, за умови дотримання кондицій на мінеральну сировину?
2) З якого моменту виникає право на застосування коригуючого коефіцієнту 0,95 згідно ст. 252.22 ПКУ?
Підставу звернення за ІПК позивач аргументував необхідністю вирішення питання щодо правомірності застосування ним коригуючого коефіцієнту. Пунктом 252.22 ст. 252 ПКУ встановлено, що до ставок рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин застосовуються коригуючі коефіцієнти, які визначаються залежно від виду корисної копалини (мінеральної сировини) та умов її видобування. Зокрема, у випадку видобування запасів корисних копалин ділянки надр із дотриманням кондицій мінеральної сировини ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане платником рентної плати за рахунок власних коштів не раніше ніж за 5 років до звітного податкового періоду, величина коефіцієнта дорівнює 0,95.
З метою отримання ІПК позивач також додав до звернення необхідні для розгляду поставлених питань документи, а саме: копії спеціальних дозволів на користування надрами № 4482 від 01.11.2007, № 4483 від 01.11.2007, № 4451 від 23.10.2007, копії протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин № 5176 від 09.10.2020, № 5182 від 16.10.2020, № 5181 від 16.10.2020, копії форм 3-гр № У-20-142/1 від 07.08.2020, № У-20-143/1 від 07.08.2020, № У-20-144/1 від 07.08.2020.
У відповідь на направлене звернення відповідач надав три індивідуальні податкові консультації № 2425/ІПК/99-00-04-01-03-06; № 2426/ІПК/99-00-04-01-03-06; №2427/ІПК/99-00-04-01-03-06 від 15.06.2021.
Згідно змісту індивідуальної податкової консультації №2425/ІПК/99-00-04-01-03-06 від 15.06.2021 року ДПС України повідомила наступне:
«Галузевим законодавством передбачено, що державній експертизі (геолого-економічній оцінці) підлягають самостійно розроблені надрокористувачем Кондиції як сукупність техніко-технологічних та фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності гірничих підприємств з видобування корисних копалин. Таким чином, застосування Коефіцієнта, передбачає дотримання надрокористувачами двох складових Кондицій, а саме:
- техніко-технологічних умов провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі, які забезпечують ідентифікацію товарної продукції - об`єкта оподаткування Платою (п. 252.3 ст. 252 Кодексу);
- фінансово-економічних параметрів провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі, зокрема доходів, витрат, а також оцінки її економічної ефективності як коефіцієнта рентабельності - базового елемента для обчислення податкових зобов`язань з Плати за розрахунковим методом (п. 252.16 ст. 252 Кодексу).
Визначені Товариством техніко-технологічні умови Кондицій у частині речового складу, кількості, якості, технологічних властивостей залізних руд, способу і системи видобування, схеми комплексної переробки мінеральної сировини (п. 2.1 п. 2 Протоколу) застосовуються для визначення об`єкта оподаткування Платою (п.п. 252.4.6 п. 252.4 ст. 252 Кодексу).
Технологічна схема видобування основного компонента корисної копалини передбачає добування, дроблення та збагачення видобутої руди шляхом відсіву некондиційної кускової фракції.
Кодексом визначено, що критерієм застосування Коефіцієнта «дотримання кондицій мінеральної сировини ділянки надр, затверджених державною експертизою», у тому числі у частині техніко-технологічних умов Кондицій, є виконання Товариством операцій з первинної переробки добутих корисних копалин (Агломераційна руда), включаючи дроблення та збагачення видобутої руди шляхом відсіву некондиційної кускової фракції Агломераційної руди із вмістом заліза 45 відс, як об`єкта оподаткування Платою руд Родовища.
Фінансово-економічні умови провадження господарської діяльності на Родовищі Товариством узагальнені у таблиці основних техніко-економічних показників. Зокрема, обчислення доходів Товариства та оцінка економічної ефективності (коефіцієнт рентабельності) виконані Товариством для ринкової вартості товарної продукції (Агломераційної руди) на рівні 1258,0 грн/тонн (п.п. 2.7.2 п. 2.7 розд. 2 Протоколу).
Одним із ключових показників у розрахунках фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності на Родовищі є застосований показник вартості товарної продукції гірничого підприємства.
Разом з тим, Товариством при обчисленні витрат господарської діяльності вже застосовано Коефіцієнт у розмірі 0,95 (абз. другий п.п. 2.7.2 п. 2.7 розд. 2 Протоколу), що призвело до спотворення результатів оцінки економічної ефективності (коефіцієнта рентабельності).
З огляду на викладене, з метою створення умов відповідності Критерію для застосування Товариством Коефіцієнта, у тому числі й у частині визначення Кондицій щодо фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі, Товариству доцільно звернутися до Державної служби геології та надр України з метою коригування фінансово-економічних умов Кондицій із наданням розрахунків без застосування при обчисленні витрат господарської діяльності Коефіцієнту. Право на застосування податкової преференції у Товариства виникне після виконання належних техніко-економічних умов надрокористування».
Згідно змісту індивідуальної податкової консультації №2426/ІПК/99-00-04-01-03-06 від 15.06.2021 року ДПС України повідомлено наступне:
«Галузевим законодавством передбачено, що державній експертизі (геолого-економічній оцінці) підлягають самостійно розроблені надрокористувачем Кондиції як сукупність техніко-технологічних та фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності гірничих підприємств з видобування корисних копалин. Таким чином, застосування Коефіцієнта, передбачає дотримання надрокористувачами двох складових Кондицій, а саме:
- техніко-технологічних умов провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі, які забезпечують ідентифікацію товарної продукції - об`єкта оподаткування Платою (п. 252.3 ст. 252 Кодексу);
- фінансово-економічних параметрів провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі, зокрема доходів, витрат, а також оцінки її економічної ефективності як коефіцієнта рентабельності - базового елемента для обчислення податкових зобов`язань з Плати за розрахунковим методом (п. 252.16 ст. 252 Кодексу).
Визначені Товариством техніко-технологічні умови Кондицій у частині речового складу, кількості, якості, технологічних властивостей залізних руд, способу і системи видобування, схеми комплексної переробки мінеральної сировини (п. 2.1 п. 2 Протоколу) застосовуються для визначення об`єкта оподаткування Платою (п.п. 252.4.6 п. 252.4 ст. 252 Кодексу).
Технологічна схема видобування основного компонента корисної копалини із отримання з Кварцитів товарного магнетитового концентрату який залежить від типу залізистих Кварцитів із вмістом заліза 70,3-70,4, 68-69,6, та 66,9-67,7 відс. (далі - Концентрат) передбачає їх дроблення до уламків, що забезпечує розкриття агрегатів мінеральних форм Кварцитів, сортування магнітним полем та сушкою товарного Концентрату із вмістом заліза 70,3-70,4, 68-69,6, та 66,9-67,7 відс. залежно від топу залізистих кварцитів.
Кодексом визначено, що критерієм застосування Коефіцієнта «дотримання кондицій мінеральної сировини ділянки надр, затверджених державною експертизою», у тому числі в частині техніко-технологічних умов Кондицій, є виконання Товариством операції з первинної переробки добутих корисних копалин (Кварцитів), включаючи дроблення Кварцитів, сортування продукту дроблення магнітним полем та сушкою товарного Концентрату із вмістом заліза 70,3-70,4. 68-69,6, та 66,9-67,7 відс, як об`єкта оподаткування Платою руд Родовища.
Фінансово-економічні умови провадження господарської діяльності на Родовищі Товариством узагальнені у таблиці основних техніко-економічних показників. Зокрема, обчислення доходів Товариства та оцінка економічної ефективності (коефіцієнт рентабельності) виконані Товариством для ціни «товарного концентрату на рівні 874,0 грн/тонн» (п. 2.7 розд. 2 Протоколу).
Одним із ключових показників у розрахунках фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності на Родовищі є застосований показник вартості товарної продукції гірничого підприємства.
Публічні усталені практики, наприклад, періодичні видання агентства Ріапз щодо стандартизованих товарних груп із вмістом заліза 58 відс, 62 відс. та 65 відс. фіксують зростання величини вартості товарної продукції гірничих підприємств пропорційно вмісту заліза в товарній продукції гірничого підприємства.
Натомість, надані Товариством до ДПС протоколи Державної комісії України по запасах корисних копалин про розгляд Кондицій у жовтні 2020 року, у тому числі й Протоколу демонструють порушення Товариством публічних усталених практик щодо вартості товарної продукції.
Зокрема для розрахунку основних техніко-економічних показників фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності на Родовищі Товариством для товарної продукції із вмістом заліза понад 65,3 відс. (стор. 9 Протоколу) прийнято вартість товарної продукції (стор. 12 Протоколу), яка майже в 1,44 рази є меншою ніж вартість товарної продукції із вмістом заліза 55,92 відс, що запропонована Товариством для протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин від 16.10.2020 №5182.
Таким чином, не вбачається відповідність результатів визначення фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності на Родовищі критерію застосування Коефіцієнта, оскільки при їх розрахунках використаний показник вартості товарної продукції гірничого підприємства обраний Товариством із порушенням принципів публічних усталених практик для руд заліза.
При цьому, внаслідок порушення принципів визначення вартості відбулося суттєве та неправомірне заниження як оцінки економічної ефективності (коефіцієнта рентабельності), так і податкових зобов`язань з Плати, для обчислення яких Товариством застосовується коефіцієнт рентабельності (п. 252.16 ст. 252 Кодексу).
Разом з тим, застосування Товариством Коефіцієнта у розмірі 0,95 (п. 2.7 розд. 2 Протоколу) при обчисленні витрат господарської діяльності призвело до спотворення результатів оцінки економічної ефективності (коефіцієнта рентабельності).
З огляду на викладене, з метою створення умов відповідності Критерію для застосування Товариством Коефіцієнта, у тому числі й у частині визначення Кондицій щодо фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі, Товариству доцільно звернутися до Державної служби геології та надр України з метою коригування фінансово-економічних умов Кондицій із наданням вартісних показників, які узгоджуються із принципами публічних усталених практик для руд заліза (не менше ніж Товариством обрано для протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин від 16.10.2020). Право на застосування податкової преференції у Товариства виникне після виконання належних техніко-економічних умов надрокористування».
Згідно змісту індивідуальної податкової консультації №2427/ІПК/99-00-04-01-03-06 від 15.06.2021 року ДПС України, зокрема, повідомлено наступне:
«Визначені Товариством техніко-технологічні умови Кондицій у частині речового складу, кількості, якості, технологічних властивостей залізних руд, способу і системи видобування, схеми комплексної переробки мінеральної сировини (п. 2.1 п. 2 Протоколу) застосовуються для визначення об`єкта оподаткування Платою (п.п. 252.4.6 п. 252.4 ст. 252 Кодексу).
Технологічна схема видобування основного компонента корисної копалини із отримання з Кварцитів товарного гематит-магнетитового концентрату (далі - Концентрат) передбачає їх дроблення до крупності 95-98 відс. класу 0,074 мм, що забезпечує розкриття агрегатів мінеральних форм Кварцитів, сортування магнітним полем та сушкою товарного Концентрату із вмістом заліза 65,87 відсотків.
Кодексом визначено, що критерієм застосування Коефіцієнта «дотримання кондицій мінеральної сировини ділянки надр, затверджених державною експертизою», у тому числі в частині техніко-технологічних умов Кондицій, є виконання Товариством операції з первинної переробки добутих корисних копалин (Кварцитів), включаючи дроблення Кварцитів до крупності 95-98 відс. класу 0,074 мм, сортування продукту дроблення магнітним полем та сушкою товарного Концентрату із вмістом заліза понад 65,3 відс, як об`єкта оподаткування Платою руд Родовища.
Фінансово-економічні умови провадження господарської діяльності на Родовищі Товариством узагальнені у таблиці основних техніко-економічних показників. Зокрема, обчислення доходів Товариства та оцінка економічної ефективності (коефіцієнт рентабельності) виконані Товариством для ціни «товарного концентрату на рівні 874,0 грн/тонн» (абз. сьомий п.п. 2.7.1 п. 2.7 розд. 2 Протоколу).
Одним із ключових показників у розрахунках фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності на Родовищі є застосований показник вартості товарної продукції гірничого підприємства.
Публічні усталені практики, наприклад, періодичні видання агентства РІаtts щодо стандартизованих товарних груп із вмістом заліза 58 відс, 62 відс. та 65 відс. фіксують зростання величини вартості товарної продукції гірничих підприємств пропорційно вмісту заліза в товарній продукції гірничого підприємства.
Натомість, надані Товариством до ДПС протоколи Державної комісії України по запасах корисних копалин про розгляд Кондицій у жовтні 2020 року, у тому числі й Протоколу демонструють порушення Товариством публічних усталених практик щодо вартості товарної продукції.
Зокрема для розрахунку основних техніко-економічних показників фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності на Родовищі Товариством для товарної продукції із вмістом заліза понад 65,3 відс. (стор. 9 Протоколу) прийнято вартість товарної продукції (стор. 10 Протоколу), яка майже в 1,44 рази є меншою ніж вартість товарної продукції із вмістом заліза 55,92 відс, що запропонована Товариством для протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин від 16.10.2020 №5182.
Таким чином, не вбачається відповідність результатів визначення фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності на Родовищі критерію застосування Коефіцієнта, оскільки при їх розрахунках використаний показник вартості товарної продукції гірничого підприємства обраний Товариством із порушенням принципів публічних усталених практик для руд заліза.
При цьому, внаслідок порушення принципів визначення вартості відбулося суттєве та неправомірне заниження як оцінки економічної ефективності (коефіцієнта рентабельності), так і податкових зобов`язань з Плати, для обчислення яких Товариством застосовується коефіцієнт рентабельності (п. 252.16 ст. 252 Кодексу).
Разом з тим, застосування Товариством Коефіцієнта у розмірі 0,95 (абз. другий п.п. 2.7.2 п. 2.7 розд. 2 Протоколу) при обчисленні витрат господарської діяльності призвело до спотворення результатів оцінки економічної ефективності (коефіцієнта рентабельності).
З огляду на викладене, з метою створення умов відповідності Критерію для застосування Товариством Коефіцієнта, у тому числі й у частині визначення Кондицій щодо фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності гірничого підприємства на Родовищі, Товариству доцільно звернутися до Державної служби геології та надр України з метою коригування фінансово-економічних умов Кондицій із наданням вартісних показників, які узгоджуються із принципами публічних усталених практик для руд заліза (не менше ніж Товариством обрано для протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин від 16.10.2020 № 5182). Право на застосування податкової преференції у Товариства виникне після виконання належних техніко-економічних умов надрокористування.»
Позивач, вважає, що надані відповідачем ІПК не відповідають приписам ПКУ, у спірних ІПК міститься необґрунтований, але при цьому висновок про неможливість застосування коригуючого коефіцієнта взагалі з огляду на невідповідність, на думку податкового органу, результатів визначення фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності на родовищах критерію застосування коригуючого коефіцієнта, оскільки при їх розрахунках використано показник вартості товарної продукції гірничого підприємства, обраний позивачем із порушенням принципів публічних усталених практик для руд заліза, що не відповідає принципам визначення вартості, внаслідок чого відбулося суттєве та неправомірне заниження як оцінки економічної ефективності (коефіцієнта рентабельності), так і податкових зобов`язань з рентної плати, для обчислення яких позивачем застосовується коефіцієнт рентабельності.
Аналізуючи податкове законодавство, суд визначає, що надання ІПК віднесено до функцій контролюючих органів як передбачено ст. 19-1 ПКУ.
Згідно з підп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податкові консультації поділяються на індивідуальні податкові консультації та узагальнюючі податкові консультації. Підпункт 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 ПКУ визначає індивідуальну податкову консультацію як роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.
У відповідності до п. 52.1 ст. 52 ПКУ за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Вказаною нормою встановлюються вимоги до звернення платників податків на отримання ІПК позивачем цих вимог дотримано.
Підпункт 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 ПКУ наділяє платника податків правом оскаржувати рішення контролюючих органів, у тому числі надану йому у паперовій або електронній формі ІПК, яка йому надана. Аналогічне право передбачене й п. 53.2 ст. 53 ПКУ платник податків може оскаржити до суду надану йому у паперовій або електронній формі ІПК як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Як зазначає позивач, отримані ІПК є такими, що суперечать вимогам податкового законодавства, не містять конкретних відповідей та висновку з питання практичного застосування визначеної норми податкового законодавства, а тому є неправомірними та незаконними, оскільки питання позивача, зазначені у зверненні, полягали у отриманні конкретної відповіді та практичному застосуванні норми податкового законодавства (п.252.22 ст.252 ПК України), однак такої відповіді не було надано.
Як зазначено у аналізованих судом нормах, визначальними ознаками ІПК є її індивідуальний характер та можливість практичного застосування.
Тобто, фактично ІПК за своєю правовою природою є відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання й повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин. Це означає, що платнику податків, який сумнівається у своєму тлумаченні тієї чи іншої норми закону, слід звернутися до контролюючого органу й одержати від нього допомогу щодо застосування цієї норми у письмовому вигляді.
Як зазначає Касаційний адміністративний суд у постанові від 13.08.2021 у справі №816/1510/16, ІПК є методичною й практичною допомогою платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо), якій притаманні такі ознаки:
1) надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності;
2) має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана;
3) не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування;
4) має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.
Обов`язковими складовими письмової ІПК є: опис питань, що порушуються платником податків; обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків; висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.
Оцінюючи надані відповідачем ІПК, суд звертає увагу на те, що податкова консультація не може складатись лише з послідовного цитування нормативних актів і не містити остаточних та чітких висновків. В тексті ІПК має бути чітко зазначена рекомендація стосовно конкретної ситуації, яка виникла у платника податків, а не лише посилання на норми чинного законодавства.
При цьому, зміст наданих відповідачем ІПК фактично зводиться до цитування норм податкового законодавства, опису технологічних схем виробництва позивача, усталеної практики ціноутворення, дослідження вже визначених кондицій на мінеральну сировину, порівняння протоколів ДКЗ України щодо різних родовищ корисних копалин між собою, непідтверджених даних щодо неправомірності заниження показників та спотворення результатів.
ІПК не має остаточних, чітких висновків та рекомендацій стосовно конкретної ситуації, а отже не виконує своєї функції щодо допомоги платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону з питань оподаткування і не відповідає положенням підп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14, п. 52.1 ст. 52 ПКУ.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Касаційного адміністративного суду від 13.08.2021 у справі № 816/1510/16.
За таких обставин, суд доходить висновку, що спірні ІПК не мають практичного значення для позивача, оскільки не містять чітких відповідей на поставленні запитання та роз`яснень викладених у них норм чинного законодавства. Суд погоджується з доводами позивача, що оскаржувані ІПК підлягають скасуванню.
Окрім того, ані норми Податкового Кодексу України, ані Положення про Державну податкову службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, не визначають повноважень відповідача стосовно визначення вартості товарної продукції позивача, контролю відповідності результатів визначення фінансово-економічних умов провадження господарської діяльності позивача критерію застосування коригуючого коефіцієнту, контролю належного виконання позивачем умов надрокористування.
Даними повноваженнями щодо встановлення кондицій на мінеральну сировину, державної експертизи техніко-економічних розрахунків, що обґрунтовують кондиції на мінеральну сировину, перевірки відповідності поданих проектів кондицій вимогам найбільш повному, економічному, раціональному та комплексному використанню запасів корисних копалин наділена виключно Державна комісія України по запасах корисних копалин у відповідності до п. 4 Положення Про Державну комісію України по запасах корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2000 р. N 1689.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що відповідач, видаючи спірні ІПК, здійснив вихід за межі своїх повноважень, що є неприпустимим.
Стосовно суті спірних індивідуальних податкових консультацій суд зазначає наступне.
Відповідно до пп. 252.1.1 п.252.1 ст.252 ПКУ, платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.
Відповідно до підп.252.3.1 п.252.3 ст.252 ПКУ об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством, до якої належать обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною.
Відповідно до п.252.5 ст.252 ПКУ види товарної продукції гірничого підприємства- видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) визначаються платником рентної плати відповідно до затверджених законодавством переліків видів корисних копалин, а також кодифікації товарів та послуг з урахуванням затверджених платником схем руху товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) на виробничих дільницях та місцях зберігання з урахуванням складу вихідної сировини, умов конкретного виробництва, особливостей технологічного процесу та вимог до кінцевої продукції.
Пунктом 252.6 ПКУ визначено, що базою оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства).
Відповідно до пп.252.7.1-252.7.2 п.252.7 ст.252 ПКУ вартість відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у податковому (звітному) періоді обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства) за більшою з таких її величин:
- за фактичними цінами реалізації відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини);
- за розрахунковою вартістю відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), крім вуглеводневої сировини.
Відповідно до пп.252.11.1-252.11.4 п.252.11 ст.252 ПК України у разі обчислення вартості відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) за розрахунковою вартістю до витрат платника рентної плати за податковий (звітний) період включаються:
-матеріальні витрати, у тому числі витрати, пов`язані з виконанням господарських договорів із давальницькою сировиною, за винятком матеріальних витрат, пов`язаних із зберіганням; транспортуванням; пакуванням, у тому числі фасуванням (бутелюванням); проведенням іншого виду підготовки (включаючи передпродажну підготовку), крім операцій, що віднесені до операцій первинної переробки (збагачення) у значенні, наведеному у розділі I цього Кодексу, для реалізації відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини); виробництвом і реалізацією інших видів продукції, товарів (робіт, послуг);
-витрати з оплати праці, крім витрат з оплати праці працівників, які не зайняті в господарській діяльності з видобування відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини);
-витрати з ремонту основних засобів, крім витрат на ремонт основних засобів, не пов`язаних технічно та технологічно з господарською діяльністю з видобування відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини);
-інші витрати, що належать до складу витрат, у тому числі витрати, розподілені згідно з принципами облікової політики платника рентної плати, понесені ним в періоди, коли господарська діяльність з видобування корисних копалин не провадилася у зв`язку із сезонними умовами проведення видобувних робіт, крім витрат, не пов`язаних з господарською діяльністю з видобування відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), у тому числі: які виникають в результаті формування фінансових резервів; на сплату процентів боргових зобов`язань платника рентної плати; на внесення рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин; на сплату штрафів та/або неустойки чи пені за рішенням сторін договору або за рішенням відповідних державних органів, суду.
Відповідно до пп.252.12.1-252.12.2 п.252.12 ст.252 ПКУ під час обчислення розрахункової вартості відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) також враховуються:
- сума нарахованої амортизації, крім суми нарахованої амортизації на основні засоби і нематеріальні активи, що підлягають амортизації, але не пов`язані технічно та технологічно з господарською діяльністю з видобування відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини);
- сума амортизації витрат, пов`язаних з господарською діяльністю з видобування відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини).
Згідно п.252.16 ст.252 ПК України розрахункова вартість одиниці відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) (Цр) обчислюється за такою формулою:
Цр = Вмп + (Вмп х Крмпе),
Vмп
де Вмп - витрати, обчислені згідно з пунктами 252.11 - 252.15 вказаної статті (у гривнях);
Крмпе - коефіцієнт рентабельності гірничого підприємства, обчислений у матеріалах геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, затверджених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр (десятковий дріб). Гірничі підприємства, що порушили строк регулярної повторної геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, обчислюють податкові зобов`язання із застосуванням коефіцієнта рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України;
Vмп - обсяг (кількість) товарної продукції гірничого підприємства - видобутих корисних копалин (мінеральної сировини), що видобута за податковий (звітний) період.
Відповідно до п.252.18 ст. 252 ПК України податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами для відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) в межах однієї ділянки надр за податковий (звітний) період обчислюються за такою формулою:
Пзн = Vф х Вкк х Свнз х Кпп,
де Vф - обсяг (кількість) відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у податковому (звітному) періоді (в одиницях маси або об`єму);
Вкк - вартість одиниці відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), обчислена згідно з пунктами 252.7 - 252.17 цієї статті;
Свнз - величина ставки рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у відсотках), встановлена у пункті 252.20 цієї статті;
Кпп - коригуючий коефіцієнт, встановлений у пункті 252.22 цієї статті.
Відповідно до п.252.20 ПК України ставки рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин установлюються у відсотках від вартості товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у таких розмірах: руди заліза:
- 12,00, якщо середня вартість залізної руди за індексом IODEX 58 % FE CFR China, то офіційно визначений світовим інформаційним агентством Platts, за податковий (звітний) період становить 70 і більше доларів США;
- 11,00, якщо середня вартість залізної руди за індексом IODEX 58 % FE CFR China, що офіційно визначений світовим інформаційним агентством Platts, за податковий (звітний) період становить менше 70 доларів США.
Відповідно до п.252.22 ст. 252 ПКУ до ставок рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин застосовуються коригуючі коефіцієнти, що визначаються залежно від виду корисної копалини (мінеральної сировини) та умов її видобування: видобування запасів корисних копалин ділянки надр із дотримання кондицій мінеральної сировини ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане платником рентної плати за рахунок власних коштів не раніше ніж за 5 років до звітного податкового періоду, крім вуглеводневої сировини 0,95.
Отже, відповідач при наданні індивідуальної податкової консультації мав дослідити наявність основних складових, які повинні бути дотримані позивачем для застосування коригуючого коефіцієнту у відповідності до п. 252.22 ст. 252 ПКУ, а саме: наявність дозвільного документу, наявність державної експертизи звітів з геологічного вивчення не раніше ніж за 5 років до звітного податкового періоду, фінансування таких робіт за кошти підприємства.
Так, дані складові, до яких ставляться вимоги в п. 252.22 ст. 252 ПКУ надані позивачем, зокрема: копії спеціальних дозволів на користування надрами № 4482 від 01.11.2007, № 4483 від 01.11.2007, № 4451 від 23.10.2007, копії протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин № 5176 від 09.10.2020, № 5182 від 16.10.2020, № 5181 від 16.10.2020, копії форм 3-гр № У-20-142/1 від 07.08.2020, № У-20-143/1 від 07.08.2020, № У-20-144/1 від 07.08.2020, які вказують на форму фінансування робіт з геологічного вивчення.
Суд також приймає до уваги, що пп. 4.1.2 п.4.1 ст.4 ПКУ встановлено рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу.
Надання ІПК, у яких відсутні чіткі однозначні точні рекомендації може призвести до погіршення становища позивача у порівняні з іншими гірничодобувними підприємствами, а отже до податкової дискримінації позивача.
Окрім того, покладання на позивача надмірного тягаря зі сплати податкових зобов`язань є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у якій закріплено, що Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (стаття 41 Конституції України).
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує, що поняття «майно» має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (рішення від 05.01.2000 року у справі «Бейелер проти Італії»). Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, то особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (рішення від 26.06.2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України»).
Окрім цього, ЄСПЛ у справі «Федоренко проти України» (рішення від 30.06.2006) зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі Конвенції, право власності може виступати у формі не тільки майна, а й «виправданих очікувань» від ефективного використання права власності. У рішенні від 24.06.2003 ЄСПЛ у справі «Стретч проти Об`єднаного Королівства» майном, у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції, вважається, зокрема, «законне і обґрунтоване очікування набути майно або майнове право».
Таким чином, наявність згаданої вище норми ПКУ породжує у позивача обґрунтовані «законні очікування» щодо майна (податку), який підлягає (або не підлягає) сплаті в наступному податковому періоді, за умови збереження або відчуження власного майна.
Також ЄСПЛ у рішенні по справі «Yvonne Van Duyn проти Home Office» зазначає, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи можуть покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть коли вони закріплені в нормативному акті, який взагалі не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом відповідальності держави, котрий полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для уникнення відповідальності. Якщо держава затвердила певну правову концепцію, якою в описаному випадку є стабільність податкового законодавства, то вона чинить протиправно, коли відступає від заявленої поведінки або політики, оскільки погодження такої політики (поведінки) дало підстави для виникнення обґрунтованих очікувань в осіб щодо її дотримання державою чи органом публічної влади.
Суд зауважує, що актуальна практика ЄСПЛ спирається на такі загально-правові категорії як «непорушність прав», «якість та точність закону», «стабільність та остаточність судових рішень», «законні очікування» тощо. Названі поняття можна узагальнити принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 КАС України).
В ході розгляду справи відповідачем не було доведено правомірність дій щодо винесення спірних актів індивідуальної дії, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ч.1 ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати індивідуальні податкові консультації Державної податкової служби України від 15.06.2021 року №2425/ІПК/99-00-04-01-03-06, №2426/ІПК/99-00-04-01-03-06, №2427/ІПК/99-00-04-01-03-06.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева