Справа № 573/1555/21
Суддя: Свиргуненко Ю. М.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/1555/21
Номер провадження 2-а/573/13/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(повний текст рішення)

21 жовтня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Свиргуненко Ю.М.,

з участю секретаря Федорченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

I. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

1. Короткий зміст позовної заяви

16 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03 вересня 2021 року 17 годині 35 хвилин рухався в с. Боромля в напрямку м Суми. На автодорозі Тростянець-Суми був зупинений працівником поліції. За словами інспектора, перевищив швидкісний режим, допустимий в населеному пункті, на 55 км/год. 09 вересня 2021 року інспектор взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Сумській області старший лейтенант поліції Ровенський Б.О. виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПР18 №837847 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, тобто за перевищення встановлених обмежень швидкісного руху транспортного засобу більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вважає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з наступних підстав.

Вимірювання швидкості здійснювалося за допомогою лазерного вимірювача TruCAM LTI 20/20 №00557, який під час здійснення вимірювання швидкості знаходився в руках інспектора поліції та не був встановлений стаціонарно. Крім того, на час здійснення вимірювання швидкості, вказаний пристрій не пройшов експертизу в сфері криптографічного захисту інформації, а тому його застосування для вимірювання швидкості руху транспортного засобу не можна вважати законними, а показники такого вимірювання вірними.

Також позивач у своєму позові вказує, що всупереч вимогам чинного законодавства, інформація про змонтовану/розміщену фото- і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, не була позначена відповідним дорожнім знаком 5.70 «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» та розміщена на видному місці.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПР18 №837847 від 07 вересня 2021 року.

2. Короткий зміст відзиву на позовну заяву

08 жовтня 2021 року через канцелярію суду надійшов відзив представника відповідача - Управління патрульної поліції в Сумській області Бережної Ю.П., в якому остання просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав.

03 вересня 2021 року близько 17 години 38 хвилин на автодорозі Н-12 44 км в с. Боромля Тростянецького району Сумської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HYUNDAI SANTA FE, д. н. з. НОМЕР_1 , в населеному пункті рухався зі швидкістю 105 км/год, чим перевищив допустиму швидкість на 55 км/год та порушив п. 12.4 «а» ПДР України, що зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20, серії ТС00557. У зв`язку з цим позивач був зупинений, йому роз`яснені причина зупинки та порушені норми Правил дорожнього руху України, положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім того, інспектор поліції Ровенський Б.О. врахував усні пояснення ОСОБА_1 , прийняв клопотання позивача про перенесення розгляду справи на інший день, у зв`язку з чим справа була розглянута 07 вересня 2021 року о 20 годині в приміщенні Управління патрульної поліції, за адресою: м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1. ОСОБА_2 оголосив позивачу постанову та вручив її копію. До постанови в якості доказів долучено відео та фотознімки, де зафіксовано як ОСОБА_1 перевищив швидкісний режим у населеному пункті.

Крім того, відповідач зазначає про правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20-20. Зокрема, про те, що вказаний прилад має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-MI/1-2903-2012, у зв`язку з чим його застосування для фіксації правопорушень у ручному режимі є законним. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювання техніки №22-01/22566 від 08 липня 2021 року, чинного до 08 липня 2022 року, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20-20 придатний до застосування. Вказаний прилад відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювання, що підтверджується листом ДП «Укрметртестстандарт» від 01 жовтня 2019 року №22-38/49.

Щодо тверджень позивача про відсутність дорожнього знаку 5.70 «Фото- відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», відповідач зазначає, що прилад за допомогою GPS приймача автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості. В матеріалах справи наявні фото та файл №_j8000_0903_173821, щодо підтвердження географічної локації транспортного засобу, що в свою чергу, підтверджує той факт, що транспортний засіб під керуванням позивача рухався в межах населеного пункту с. Боромля по автодорозі Н-12, кв. 44, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту». На вказаній автодорозі наявний знак 5.70 з відповідними табличками 7.2.1 ПДР України «Зона дії 8 км», які інформують про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів (а. с. 76-108).

3. Короткий зміст відповіді на відзив

13 жовтня 2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якому останній зазначає, що законодавець чітко і однозначно встановив вимоги для встановлення та використання фото- і відеотехніки, у тому числі техніки, що працює в автоматичному режимі, технічних засобів з виявлення та/або фіксації правопорушень. Також позивач зазначає, що йому не було надано можливості ознайомитися з журналом обліку видачі, повернення лазерних вимірювачів швидкості та записів з них, та звірити інвентарний та номенклатурний номер носія інформації, що ставить під сумнів збереження носіїв інформації. Відповідач не надає належних та допустимих доказів того, в якому напрямку встановлені знаки 5.70 «Фото- відеофіксування Правил дорожнього руху» з відповідними табличками 7.2.1 «Зона дії», та яка в табличках зазначена зона дії. Крім того, зазначає, що посилання відповідача на листи Міністерства економічного розвитку і торгівлі №3423-07/8165-03 від 22 лютого 2019 року та ДП «УКРМЕТРТУСТСТАНДАРТ» №2238/49 від 01 жовтня 2019 року про те, що лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM 00557 може використовуватись у ручному режимі, є безпідставними, оскільки вказані листи не є нормативно-правовими актами, а отже, не можуть бути належними та допустимими доказами (а. с. 112-115).

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 20 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а. с. 26-27).

Ухвалою від 06 жовтня 2021 року відповідачу поновлено строк на подання відзиву на позовну заяву та надано термін для його подання протягом 5 днів з дня отримання ухвали (а. с. 67-68).

На підставі ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини

Судом встановлено, що 07 вересня 2021 року інспектором взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Ровенським Б.О. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №837847 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн.

За змістом вказаної постанови, 03 вересня 2021 року о 17 годині 38 хвилин на автодорозі Н-12 44 км в с. Боромля Тростянецького району Сумської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HYUNDAI SANTA FE, д. н. з. НОМЕР_1 в населеному пункті, рухався зі швидкістю 105 км/год, у зв`язку з чим перевищив допустиму швидкість на 55 км/год, чим порушив п. 12.4 «а» ПДР України, що зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 №000557 (а. с. 12).

Згідно з витягом з Журналу обліку видачі та повернення лазерних вимірювачів швидкості та записів з них, 03 вересня 2021 року ОСОБА_3 отримав прилад з серійним номером ТС000557 (а. с. 102-103).

Відповідно до експертного висновку, зареєстрованого в Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 29 липня 2011 року за №285, механізм технічного захисту інформації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20 №ТС000557» відповідає вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні в обсязі функцій, зазначених у документі «Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20». Вимоги з технічного захисту інформації». Даний експертний висновок дійсний до 29 липня 2014 року (а. с. 15).

Згідно з сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UА-МІ/1-2903-2012 від 29 серпня 2012 року, на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджено тип засобів вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний «TruCam»», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки з номером УЗ 197-12. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу вимірювача - не більше одного року (а. с. 14, 56, 89).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/22566, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 08 липня 2021 року з терміном дії до 08 липня 2022 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20 № ТС000557» відповідає вимогам технічної документації на вимірювач (а. с. 56 зворотний бік, 88).

Згідно з експертним висновком Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27 вересня 2018 року №04/02/03-3008, з терміном дії до 27 вересня 2021 року, в лазерному вимірювачі швидкості LTI20/20 TruCAM правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015. Об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Дія вказаного експертного висновку поширюється на зразки об`єкта із заводським номером ТС 000557 (а. с. 97-98).

Відповідно до листа першого заступника Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 14 жовтня 2018 року, виріб TruCAM LTI 20/20 має чинний експертний висновок у сфері КЗІ від 27 вересня 2018 року №04/02/03-3005, який підтверджує реалізацію криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 та забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних.

Щодо експертного висновку у сфері ТЗІ від 29 липня 2011 року №285 у даному листі зазначено, що він поширюється на вироби, придбані під час його дії (29 липня 2011 року 29 липня 2014 року) в разі відсутності змін у програмному забезпеченні цих виробів. На даний час можливо використання механізмів захисту інформації виробів при побудові комплексної системи захисту інформації у відповідності до вимог Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» та Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно - телекомунікаційних системах, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №373 від 29 березня 2006 року (а. с. 99).

За змістом листа начальника Департаменту патрульної поліції від 16 жовтня 2018 року, управління патрульної поліції в областях та в м. Києві ДПП та управління чергової служби Департаменту патрульної поліції повинні здійснювати постійний контроль за використанням лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM під час виявлення та фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху (а. с. 90).

Зі змісту листа заступника генерального директора Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 01 жовтня 2019 року №22-38/49 вбачається, що опломбування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 не передбачене експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими нормативними документами.

Лазерний вимірювач TruCAM LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості ТЗ, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів у автоматичному режимі.

Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху транспортних засобів у межах максимально допустимої похибки, як в ручному, так і в автоматичному режимі + - 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 ком/год, + - 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год (а. с. 91-92).

У листі заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі зазначено, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань, наказом Мінекономрозвитку від 05 квітня 2012 року №437 затверджено тип ЗВТ «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, виробник Laser Technology Inc., США, зареєстрований у Державному реєстрі ЗВТ за номером У3197-12.

Наказом Мінекономрозвитку від 02 листопада 2015 року за №1362 зазначений тип TruCAM вилучений із Державного реєстру ЗВТ, оскільки не був допущений на періодичні державні випробування. З огляду на викладене, TruCAM, які введено в експлуатацію з 2012 по 2015 роки, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Новим Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не передбачено проведення державних випробувань TruCAM та внесення їх до Державного реєстру ЗВТ, натомість передбачено здійснення оцінки відповідності законодавчо врегульованих ЗВТ вимогам технічних регламентів.

Згідно з наказом Мінекономрозвитку від 13 липня 2016 року №1161 «Деякі питання ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки», зареєстрованим у Міністерстві юстиції 03 серпня 2016 року за №1081/29211, ДП «Укрметртестстандарт» уповноважено на ведення Реєстру затверджених типів ЗВТ, який розміщується на веб-сайті підприємства www.ukrcsm.kiev.ua. До цього реєстру, зокрема, занесено тип ЗВТ - вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM ІІ виробництва Laser Technology Inc., США та видано сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 241-18, який діє до 26 грудня 2028 року (а. с. 94-96).

З схеми розташування пристроїв вимірювання швидкості TruCAM вбачається, що в Сумській області на 16-95 км автодороги Н-12 Суми-Полтава з 11 лютого 2019 року здійснюється забезпечення контролю швидкості транспортних засобів за допомогою вказано приладу (а. с. 99-100).

Згідно з листом директора ДП «Сумський облавтодор» від 01 липня 2021 року філією Климентівська ДЕД встановлені три дорожні знаки 5.70 «Фото- відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» з відповідними табличками 7.2.1 «Зона дії» на автодорозі Н-12 Суми-Полтава» км 37-000, 45+000 та Р-46 Харків-Охтирка км 88+000 (а. с. 106).

Відповідно до Сертифікату дослідження конструкцій, зареєстрованого в реєстрі ООВ за №UA.TR.052.295-15, який діє з 19 серпня 2015 року, відеореєстратор персональний мобільний моделі DMTI з GPS-приймачем відповідає вимогам п. п. 9.1, 9.2, 9.3 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2009 року №679 та нормативним документам (а. с. 86).

До сертифікату дослідження конструкціє додається додаток №UA.TR.052.295-15 з позначеннями нормативних документів, номерів та дат протоколів (звітів) випробувань вказаного пристрою та вимог до нього (а. с. 87).

ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В силу положень ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У статтях 7, 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» - у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами, а згідно з ч. 1 ст. 8 цього Закону - поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В силу вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Нормами статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 213 та ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною четвертою статті 122 цього кодексу, розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

За змістом ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Підпунктом 12.4 ПДР України визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з п. 1.10 ПДР України населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45.

В силу вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

V. Висновки суду

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «населений пункт» порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000557.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, відповідачем надано оптичні диски з відеофайлами , , , , , , , _j8000_0903_173821, , фотофайлом _j8000_0903_173821 та текстовий файл _j8000_0903_173821 (а. с. 108).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

В силу вимог ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Суд зазначає, що надані відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Як встановлено судом шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписі відсутній електронний підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Таким чином, наданий суду відеозапис з приладу ТruCAM, відеозапис розгляду справи про адміністративне правопорушення та скріншоти не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України. До матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення (в даному випадку - прилад ТruCAM чи його носій даних), який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

Окрім того, судом враховано положення ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» (далі по тексту Закон №580-VIII), якою передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання ПДР.

Дослідивши наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис, суд встановив, що на рухомий автомобіль HYUNDAI SANTA FE, д. н. з. НОМЕР_1 наведено ціль та здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрижання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля TruCAM LTІ 20/20 з руки (рук). Така вібрація приладу вимірювання швидкості може дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM LTІ 20/20, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону № 580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку, визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам означеної норми Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону №580-VIII, а лист заступника директора ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01 жовтня 2019 року за вих. № 22-38/49 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень ПДР.

За наведених обставин, оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначено, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Відповідно до статті 77 КУпАП, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене та виходячи з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим. Права останнього порушені та підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог та визнання постанови в справі про адміністративне правопорушення протиправною, її скасування та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

VІ. Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 454 грн та поніс судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1 500 грн, що підтверджується квитанцією №0.61 від 16 вересня 2021 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №21 від 15 вересня 2021 року (а. с. 20, 23).

У зв`язку з задоволенням позову, вказані суми судових витрат підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 222, 245, 258, 283 КУпАП, ст. ст. 3, 40 Закону України «Про національну поліцію», ст. ст. 2, 5-7, 9, 77, 90, 99, 241-246, 255, 257, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, , юридична адреса: Сумська область, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДП18 №837847 від 07 вересня 2021 року, винесену інспектором взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Ровенським Б.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП визнати протиправною, скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень та судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, , юридична адреса: Сумська область, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня складання постанови до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 жовтня 2021 року

Суддя