Справа № 140/7800/21
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/7800/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мар`янівської селищної об`єднаної територіальної громади Луцького району Волинської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд із позовом до Мар`янівської селищної об`єднаної територіальної громади Луцького району Волинської області (далі - відповідач, Мар`янівська селищна ОТГ) про визнання протиправним та скасування рішення від 15.05.2021 №С-353; зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території с.Довгів Луцького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 15.05.2021 звернулася до Мар`янівської селищної ОТГ із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с.Довгів Луцького району Волинської області, розміром 2,0000 га. До вказаної заяви були долучені графічні матеріали, на яких вказано бажане місце розташування земельної ділянки та її орієнтовний розмір.

Однак рішенням №С-353 від 15.06.2021 відповідач відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення сільськогосподарського господарства у зв`язку із тим, що дана земельна ділянка використовується власниками особистих селянських господарств як випас для ВРХ та визначена в земельно-облікових документах як випас для ВРХ.

Позивач вважає, що відмова відповідача є необґрунтованою, оскільки з відповіді Мар`янівської селищної ОТГ не відомо, чи розроблявся та затверджувався проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою створення громадського пасовища, чи сформована земельна ділянка з відповідним цільовим призначенням та чи зареєстрована. З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 03.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.12).

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 12.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до Мар`янівської селищної ОТГ з клопотанням, в якому просила надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована в межах населеного пункту село Довгів, Луцький район, Волинська область. До заяви було додано графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та копія документа, що посвідчує особу (ідентифікаційний код, паспорт) (а.с.8-9).

Листом від 15.06.2021 №С-353 Мар`янівська селищна ОТГ повідомила позивача, що дана земельна ділянка використовується власниками особистих селянських господарств як випас для ВРХ та визначена в земельно-облікових документах як випас для ВРХ. Дана земельна ділянка не підлягає для відчуження чи для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с.7).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно із статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктами «а», «б» статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як визначено пунктом «б» частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами першою, другою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт «в» частини третьої статті 116 ЗК України).

Частиною першою статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (пункт «б» статті 121 ЗК).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України.

Відповідно до положень частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 144 Конституції України передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин першої та другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що орган місцевого самоврядування зобов`язаний був розглянути у визначений законодавством місячний строк заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки ведення особистого селянського господарства. При цьому, надання дозволу або мотивована відмова у його наданні оформляється рішенням, що узгоджуються з приписами статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Як встановлено судом, позивачем 12.05.2021 відповідно до приписів статті 118 ЗК України подано заяву до Мар`янівської селищної ОТГ про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована в селі Довгів Луцького району Волинської області, до якої було долучено необхідні документи.

Однак, за результатами розгляду вказаної заяви рішення у встановленому законом порядку відповідачем не прийнято, що підтверджується відповідним листом Мар`янівської селищної ОТГ від 15.05.2021 №С-353.

Суд зазначає, що відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, незважаючи на надсилання заявнику листа про розгляд його заяви, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №806/2208/17 (К/9901/4400/17).

Крім того, неприйняття Мар`янівською селищною ОТГ будь-якого рішення за заявою позивача, яка подана 12.05.2021, ставить її у правову невизначеність, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, а також порушує конституційні права позивача щодо розгляду звернення органом місцевого самоврядування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17.04.2018 у справі № 826/8107/16.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Враховуючи ту обставину, що відповідач не приймав жодного рішення за заявою ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а лист Мар`янівської селищної ОТГ від 15.05.2021 №С-353 не є тим рішенням суб`єкта владних повноважень, яке відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржене до суду і якому суд вправі надавати правову оцінку, тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в заявлених межах.

Разом з тим, виходячи із наданих пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України повноважень, суд вважає, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності Мар`янівської селищної ОТГ щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви позивача від 12.05.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га, зобов`язання Мар`янівської селищної ОТГ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.05.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га, та вирішити питання про надання або відмову у наданні такого дозволу з врахуванням правової позиції, висловленої судом у даному рішенні.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 454,00 грн, сплачений відповідно до квитанції (а.с.19).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Мар`янівської селищної об`єднаної територіальної громади Луцького району Волинської області щодо неналежного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 12 травня 2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га.

Зобов`язати Мар`янівську селищну об`єднану територіальну громаду Луцького району Волинської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 12 травня 2021 року та вирішити питання про надання або про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту села Довгів Луцького району Волинської області, орієнтовною площею 2,00 га, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мар`янівської селищної об`єднаної територіальної громади Луцького району Волинської області у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Мар`янівська селищна об`єднана територіальна громада Луцького району Волинської області (45744, Волинська обл., Луцький р-н, смт.Марянівка, вул.Незалежності, 26, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій