Справа № 580/4893/21
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року справа № 580/4893/21
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо:

- невірного розрахунку ОСОБА_1 окладу за військовим званням 950 грн., та посадового окладу 3170 грн., для нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 21.04.2020 року; використання розміру посадового окладу 3170 грн., та окладу за військовим званням 950 грн., для розрахунку ОСОБА_1 при звільненні з військової служби одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;

- використання розміру посадового окладу 3170 грн., та окладу за військовим званням 950 грн., для нарахування та виплати ОСОБА_1 належної грошової допомоги для оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки.

- використання розміру посадового окладу 3170 грн., та окладу за військовим званням 950 грн., для нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату:

- різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 року, беручи за основу для розрахунку 50 відсотків мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2018 року;

- різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 року, беручи за основу для розрахунку 50 відсотків мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2019 року:

- різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 21.04.2020 року, беручи за основу для розрахунку 50 відсотків мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2020 року.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з використанням розміру посадового окладу 4250.00 грн., та окладу за військовим званням 1280.00 грн. та виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з використанням розміру посадового окладу 4250.00 грн., та окладу за військовим званням 1280.00 грн.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 :

- різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошової допомоги для оздоровлення за 2018 рік з використанням розміру посадового окладу 3350.00 грн., та окладу за військовим званням 1010.00 грн.

- різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошової допомоги для оздоровлення за 2019 рік з використанням розміру посадового окладу 3760.00 грн., та окладу за військовим званням 1130.00 грн.;

- різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік з використанням розміру посадового окладу 4250.00 грн., та окладу за військовим званням 1280.00 грн.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки з використанням розміру посадового окладу 4250.00 грн., та окладу за військовим званням 1280.00 грн.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 оновлену довідку Про розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплат,підвищень) та премій для обчислення пенсії в період за останні 24 місяці служби.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що його посадовий оклад та оклад за військовим званням у 2018-2020 роках відповідачем було розраховано виходячи із встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, натомість відповідно до Постанови №704 мали розрахуватись виходячи із розміру 50% мінімальної заробітної плати у відповідному році, оскільки її розмір є більшим за розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказані дії відповідача призвели до зменшення грошового забезпечення і одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби. Вказано, що 29.01.2020 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою було внесено зміни до п.4 Постанови №704, відтак для розрахунку і перерахунку посадового окладу і окладу за військовим званням слід застосовувати Постанову №704 в редакції до того як в неї внесли зміни, без прив`язки до 1 січня 2018р. Таким чином з 1 січня 2019 року та 1 січня 2020 року відповідач також повинен був здійснювати перерахунок посадового окладу і окладу за військовим звання у відповідності зі зростанням мінімальної заробітної плати у 2019 та 2020 роках. Крім того, вказано, що вказаний невірний розрахунок посадового окладу і окладу за військовим званням потягли за собою невірний розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні; грошову допомогу для оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки, компенсацію за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки та надав невірну довідку для нарахування розміру пенсії.

Ухвалою суду від 16.07.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

25.08.2021р., до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що згідно з пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідна положення» Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2017 року, мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Існування у даному випадку правової колізії між нормами пункту 3 розділу II Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ та пунктом 4 Постанови №704 у редакції до внесення змін Постановою № 103, та приміток до додатків 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 вирішується на користь положень Закону як акту права вищої юридичної сили. Зазначено, що розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, що проходять військову службу є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2020р. №84, позивач виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

13.05.2021р. Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок грошового забезпечення за 2018-2020 роки, а також одноразової грошової допомоги при звільненні; грошову допомогу для оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки, розрахувавши посадовий оклад і оклад за військове звання за 2018 - 2020 роки від 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року.

Відповідач листом від 02.06.2021р. №1588/39/831 повідомив позивача, що оскільки перерахунки та виплата грошового забезпечення була здійснена, у відповідності до нормативно-правових актів та розпорядчих документів, здійснення перерахунку зазначених позивачем видів грошового забезпечення є безпідставним та неможливим.

Вважаючи дії відповідача щодо застосування у 2018-2020 роках показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, для визначення розміру складових грошового забезпечення позивача - протиправними, позивач звернувся за захистом власних прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, яка набрала чинності 1 березня 2018 року, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018р.) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

При цьому, Додатки 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. У зазначених примітках наведена, зокрема, інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 (яка набрала чинності 24.02.2018 р.) до Постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Отже, пунктом 4 Постанови №704 було чітко визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається судом із аналізу позовних вимог, позивач зазначає про протиправність дій відповідача при встановленні розміру його посадового окладу та окладу за військовим званням у 2018-2020 роках, оскільки він був розрахований виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року та зазначає, що відповідно до Постанови №704 посадовий оклад та оклад за військовим званням у 2018-2020 роках мали розрахуватись виходячи із розміру 50% мінімальної заробітної плати у відповідному році, оскільки її розмір є більшим за розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01.01.2017р., установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Норми пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були чинними як на дату прийняття Постанови №704, так були чинними і станом на дату звільнення позивача з військової служби - 21.04.2020р., неконституційними не визнавалися.

В той же час, Постанова КМУ від 30.08.2017 №704 року є підзаконним нормативно-правовим актом. Юридична сила закону як джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України. Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України. Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Відтак, вказаний пункт Постанови КМУ №704 від 30.08.2017р. в частині, яка суперечить нормам розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 р. №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", не підлягає застосуванню.

Крім того, п.п. 9, 10 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визначено, що до приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Судом також враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 року у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно яких: « 01.01.2017 року набрав чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». За змістом пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017 року. Таким чином, за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом України від 06.12.2016 №1774-VІІІ, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, положення ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII щодо обчислення щомісячної грошової допомоги у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

З урахуванням зазначеного, судом вбачається, що мінімальна заробітна плата не може бути застосована в якості розрахункової величини для визначення розміру посадового окладу позивача та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, оскільки такою розрахунковою величиною є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 240/12309/20, від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3757/20-а, від 11 лютого 2021 року у справі №200/3774/20-а, від 1 лютого 2021 року у справі №240/11952/19.

З огляду на зазначене, відсутні підстави для перерахунку посадового окладу позивача, окладу за спеціальним (військовим) званням за 2018-2020 роки із розрахунку 50% мінімальної заробітної плати у відповідному році, а також перерахунку здійснених позивачу інших виплат виходячи із розміру посадового окладу, окладу за спеціальним (військовим) званням позивача у 2018-2020 роках у розмірі 50% мінімальної заробітної плати.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на що у задоволенні позову належить відмовити.

Згідно ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя М.А. Білоноженко