Справа № 738/1071/21
Суддя: Савченко О. А.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/1071/21
№ провадження 2-а/738/13/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

з участю

секретаря: Лях Н.М.

представника відповідача: Панової М.М.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, інспектора ВРПП старшого лейтенанта поліції Леховченка Сергія Петровича на незаконні дії інспектора ВРПП старшого лейтенанта поліції Леховченка Сергія Петровича та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року до Менського районного суду Чернігівської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, інспектора ВРПП старшого лейтенанта поліції Леховченка Сергія Петровича на незаконні дії інспектора ВРПП старшого лейтенанта поліції Леховченка Сергія Петровича та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позов мотивований тим, що відповідач ОСОБА_1 своєю постановою від 15 серпня 2021 року притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, за керування транспортним засобом, у якому в темну пору доби не працювала підсвітка державного номерного знаку. Позивач не погоджується з вказаною постановою, оскільки вважає, що відповідач діяв з порушенням норм чинного законодавства, відсутні докази вчинення ним вказаного правопорушення, а тому просить скасувати постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У вказаній заяві позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області Панова М.М. з вимогами позовної заяви не погодилася, вважає оскаржувану постанову такою, що винесена в порядок і у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив суду, що дійсно ним було зупинено у відповідності до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , в якому в темну пору доби не працювала підсвітка номерного знаку. Особі було роз`яснено пава та винесено постанову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини 1 статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами частини 1 та частини 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

В судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2021 року інспектором ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Леховченком Сергієм Петровичем було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за те, що останній 15 серпня 2021 року об 00 годин 10 хвилин в місті Конотоп по вулиці Клубній, керував автомобілем НІСАН н/з НОМЕР_1 в якому в темну пору доби не працювала підсвітка державного номерного знаку, чим порушив п. 2.9 ПДР України та накладено на позивача адміністративне стягнення у розмірі 850 грн.

Згідно із п. 2.9 в ПДР України Відповідно до п. 2.9. ПДР України: водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України, відповідачі до суду не надали.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Окрім того, суд звертає увагу що згідно змісту оскаржуваної постанови водій ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом «в темну пору доби з непрацюючою підсвіткою державного номерного знаку» проте об`єктивною стороною адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП в тому числі є «керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком». Тобто, констатування факту «непрацюючої підсвітки» в оскаржуваній постанові в даному випадку не вказує на наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП не доведена, в зв`язку з чим суд вважає, що постанова підлягає до скасування, а провадження у справі до закриття.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 178, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 77, 139, 242-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, інспектора ВРПП старшого лейтенанта поліції Леховченка Сергія Петровича на незаконні дії інспектора ВРПП старшого лейтенанта поліції Леховченка Сергія Петровича та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення БАБ № 868496 від 13 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі вісімсот п`ятдесят гривень та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено копію рішення після його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий О.А. Савченко