Справа № 360/2687/20
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

22 жовтня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2687/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу № 360/2687/20 заяву позивача за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області (далі відповідач, ГУПФУ в Луганській області), в якій позивачка просить суд зобов`язати відповідача сформувати подання до Управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомості в розмірі 7568,25 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивачка є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для набуття права власності на вказане домоволодіння є договір купівлі-продажу б/н від 25.05.2012, укладений між позивачкою та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кізімою В.В. (реєстровий номер 542).

При укладенні договору ОСОБА_1 було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі-продажу нерухомого майна згідно квитанції № 100 від 25.05.2012. Розмір сплаченого збору становив 7568,25 грн.

Вказане домоволодіння є першим нерухомим майном (житлом), що придбано позивачкою, тому відповідно до п. 1 ч. 9. ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» вона звільнена від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

15.06.2020 позивачка звернулась до відповідача з заявою про повернення безпідставно сплаченого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі-продажу нерухомого майна, однак відповідач листом від 25.06.2020 № 1200-010404-8/12424 повідомив, що органи Пенсійного фонду України та його територіальні управління не володіють інформацією стосовно права власності на нерухоме майно.

Відмова ГУПФУ в Луганській області у поверненні суми безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі-продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на думку позивачки, є протиправною, що стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ Луганській області щодо ненаправлення подання до УДКС України у м. Сєвєродонецьку Луганської області про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 7568,25 грн за її заявою від 15 червня 2020 року; зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області сформувати та звернутись з поданням до УДКС України у м. Сєвєродонецьку Луганської області про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 7568,25 грн згідно з її заявою від 15 червня 2020 року та квитанцією №100 від 25 травня 2012 року; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн.

Задовольняючи позов в повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що нею вперше придбано нерухоме майно. Тобто при укладенні договору купівлі-продажу позивач помилково сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 7568,25 грн, а тому, за висновком суду, такий підлягає поверненню.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року скасовано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року, прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Апеляційний суд з висновком суду першої інстанції не погодився та, приймаючи протилежне рішення, виходив з того, що ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до неналежного відповідача, що має наслідком відмову в його задоволенні. Судом також враховано, що термін зберігання документів про сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування становив лише 3 роки, що унеможливлює проведення відповідної звірки сплати цього збору та надати подання до органів Державної казначейської служби про повернення коштів.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі № 360/2687/20 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд касаційної інстанції зазначає, що не вирішуючи наперед правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права в частині наявності/відсутності у ОСОБА_1 права на повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, колегія суддів зазначає, що при вирішенні прийнятності будь-якого адміністративного позову першочерговим обов`язком суду є перевірка дотримання позивачем строків звернення до суду.

Так, за встановленими судами в цій справі обставинами збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, через помилковість сплати якого виник цей спір, сплачений ОСОБА_1 25 травня 2012 року під час операції з купівлі-продажу нерухомого майна. З даним адміністративним позовом позивач звернулась у липні 2020 року, тобто через 8 років після того, як повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом суд першої інстанції у своєму рішенні по суті спору дійшов висновку, що з огляду на предмет позову встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду позивачем дотриманий.

Суд першої інстанції не встановив, з якого моменту починає свій відлік строк для звернення до суду для позивача. Апеляційний суд такого процесуального упущення теж не виправив й дотримання позивачем строку звернення до суду не досліджував взагалі.

Своєю чергою, відлік строків для звернення до суду (в тому числі, у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду відповідної заяви з метою спонукання до вчинення певних дій) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом. Саме по собі звернення позивача із заявою до суб`єкта владних повноважень не робить вказані правовідносини триваючими, і не поновлює пропущеного строку на звернення до суду.

Початок перебігу строку на звернення до суду розпочався для позивачки саме з часу, коли вона дізналася або повиннна була дізнатися про своє порушене право, й таким днем є дата сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, платником якого, на переконання позивачки, вона не є, й, відповідно, який був сплачений нею помилково.

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене в цій постанові, а також, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи, необхідних для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, слід з`ясувати й вирішити питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду та дослідити поважність причин пропуску такого строку (наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду в установлений законом строк) з ухваленням відповідного рішення.

Ухвалою від 20 вересня 2021 року прийнято до провадження справу № 360/2687/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про зобов`язання вчинити певні дії. Вирішено справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11 жовтня 2021 року (арк. спр. 214-216).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом десяти календарних днів з дня отримання цієї ухвали надати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності підстав його пропуску.

Також, позивача попереджено про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовну заяву буде залишено без розгляду відповідно до ч. 15 ст. 171 КАС України.

18.10.2021 від позивача надійшла заява, в якій він зазначив, що при купівлі нерухомості у 2012 році нотаріусом безальтернативно було вказано на необхідність надання квитанції про сплату 1% до Пенсійного фонду України, адже того вимагає чинне законодавство. Без надання цій квитанції нотаріус повідомив, що не засвідчить договір купівлі-продажу. Зазначена практика була сталою у всіх нотаріусів, тому позивачка була вимушена сплатити зазначений збір. У 2020 році від юристів позивач дізналася, що має право на поверненні за зазначених грошових коштів. У 2020 році позивачем було подано заяву до ГУ Пенсійного фонду в Луганській області про формування подання про повернення цих коштів. 25.06.2020 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача. Тому, позивач вважає, що він дізнався про порушення свою права і в межах шестимісячного строку звернувся до суду.

При цьому, клопотання про поновлення строку звернення із позовом позивачем на виконання вимог ухвали суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 13-15 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Приймаючи до уваги те, що до теперішнього часу позивачем недоліки позовної заяви не усунуто, суд вважає за потрібне позовну заяву відповідно до ч.15 ст.171, п.7 ч.1 ст.240 КАС України залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 171, 240 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

СуддяІ.В. Тихонов