Справа № 713/1869/21
Суддя: ОСОКІН А. Л.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1869/21
Провадження №2-а/713/26/21
РІШЕННЯ

іменем України

25.10.2021 м. Вижниця

Вижницький районний суд в складі: головуючого судді Осокін А.Л., секретаря судового засідання Поляк А., розглянувши за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ у відкритому судовому засіданні в м. Вижниця в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 28 серпня 2021 року постановою серії БАА 236705 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді попередження за порушення вимог ст125 КУпАП . В позовній заяві просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАА 236705 від 28.08.2021 року за ст. 125 КУпАП.

Позивач до суду не з`явився, його представник Стратій М.В. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву підтримав.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалось зважаючи на те, що в судове засідання учасники справи не з`явились.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою сержанта поліції Джумара М.Б. СРПП Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області серії БАА236705 від 28.08.2021 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до даної постанови, позивач 28.082021 року о 20 год. 55 хв. керуючи транспортним засобом марки Ваз 2063, номерний знак НОМЕР_1 в смт. Берегомет по вул.. Центральній здійснював маневрування по автодорозі Р - 62, чим скоїв правопорушення , передбачене ст.125 КУпАП., чим порушив вимоги п.п.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, суд виходить з такого.

Диспозицією ст.125 КУпАП передбачена відповідальність, за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення постанови про накладення адміністративного стягнення від 28.08.2021 року, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Для підтвердження порушення вказаного у оскаржуваній постанові відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фото чи відеозапис події на якому чітко вбачався би факт правопорушення чи пояснення очевидців даного правопорушення. Проте, будь яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в самій постанові не зазначено, який саме пункт ПДР позивач порушив та в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про їх вчинення.

Водночас, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути доказом вчинення особою правопорушення. Вона є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адмінправопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені обставини не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Отже, суд дійшов висновку, що постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

За наведеного, а також ураховуючи заявлені вимоги та приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КУпАП, не доведена, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейським прийняте з порушенням норм процесуального права, і за відсутності достатніх доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки скасування оскаржуваної постанови є належним і достатнім способом захисту та відновлення порушених прав позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 12, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА 236705 від 28.08.2021 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.125 КУпАП - скасувати, провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Андрій ОСОКІН