Справа № 205/4365/21
Суддя: Терещенко Т. П.
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

11.10.2021 Єдиний унікальний номер 205/4365/21
Провадження № 2-а/205/60/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Кривозуб О.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Гордєєва А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради - інспектора з паркування Макарової Світлани Анатоліївни, третя особа на стороні відповідача: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що постановою інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Макаровою С.А. від 09 червня 2020 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови, він 13 квітня 2020 року о 10 годині 14 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 11, здійснив зупинку, стоянку транспортним засобом ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці, чим порушив вимогу п. п. «д» п. 15.1 розділу 15 ПДР, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, і накладено штраф у розмірі 510 гривень. Вважає зазначену постанову незаконною та необґрунтованою. Зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектор послався на неіснуючу норму, оскільки п. 15.1 розділу 15 ПДР не містить п. «д»; у постанові не визначено фактичне місце стоянки транспортного засобу: у постанові зазначено адресу як: м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 11, проте автомобіль стояв за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 9. Також наголошує, що у місці стоянки транспортного засобу рух пішоходів заборонений, тому транспортний засіб жодним чином не міг створювати перешкоди у русі пішоходам, саме тому ним було обрано зазначене місце стоянки. Посилався на те, що при фіксації місця розташування автомобіля здійснювалася фіксація за допомогою технічного засобу Logic Instrument Fieldbook K80V2, який не має декларації (сертифікату) відповідності, що підтверджує технічну специфікацію здійснення фотозйомки або відеозапису порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, тому вважає, що відповідачем не об`єктивно було з`ясовано обставини справи, проігноровано очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення, чим порушено всебічний розгляд справи. Просив суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності і закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати у справі, та витрати на адвоката, компенсувати моральні та етичні страждання.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою і відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами позовного провадження з особливостями розгляду такої категорії термінових адміністративних справ (а. с. 20-21).

08 липня 2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного сектору відділу юридичної, кадрової роботи та забезпечення діяльності Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Гордєєва А.В., в якому представник відповідача просить закрити провадження у зазначеній справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, у зв`язку із тим, що справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже розглянута судом та винесено рішення Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , якому було відмовлено у задоволенні позову (а. с. 31).

02 вересня 2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного сектору відділу юридичної, кадрової роботи та забезпечення діяльності Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Гордєєва А.В., оскільки вищевказана справа (№ 205/4365/21) розглядалась між іншими сторонами, але про той самий предмет спору (а. с. 42).

30 вересня 2021 року заступник начальника відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Макарова С.А. засобами поштового зв`язку Укрпошта направила до суду відзив на адміністративний позов, який надійшов до суду 04 жовтня 2021 року, в обґрунтування якого зазначено, що 13 квітня 2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркуванням відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Чавайло А.О. було виявлено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: стоянка транспортного засобу ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у місці, де транспортний засіб, що стояв, створював перешкоди для руху пішоходів. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІД № 00121751 було розміщено на лобовому склі транспортного засобу. На момент встановлення відповідальної особи, інспектор Чавайло А.О. перебувала в щорічній відпустці з 01 червня 2020 року по 15 червня 2020 року. Розпорядженням начальника інспекції від 01 березня 2020 року № 3-р було зобов`язано заступника начальника відділу контролю за стоянкою і зупинкою Макарову С.А., здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення на підставі наявних матеріалів справи у разі неможливості розгляду справи підпорядкованими працівниками. Тому заступником начальника відділу контролю за стоянкою і зупинкою Макаровою С.А. було здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. При фіксації порушення ПДР інспектором було зафіксовано місцезнаходження транспортного засобу із зазначенням географічних координат та його відношення щодо нерухомого об`єкта: м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 11, тому місцезнаходження автомобіля зафіксовано правильно. З фотознімків фіксації розташування транспортного засобу вбачається, що позивачем здійснено стоянку на значній відстані від знаку 3.9 «Рух заборонено», тобто на місці вчиненні порушення будь-які заборони для руху пішоходів відсутні. Підтвердженням того, що планшетні персональні комп`ютери Logic Instrument Fieldbook K80V2 функціонують відповідно до вимог чинного законодавства є експертний висновок № 04/03/02-2068 Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, тому ним можливо здійснювати фіксацію порушень в режимі фотозйомки, а доводи позивача про необхідність зазначення серійного номеру засобу фіксації є безпідставними, оскільки не передбачено ст. 283 КУпАП, а тому постанова є правомірною і винесена у відповідності до вимог чинного законодавства. Також до відзиву долучено фотокартки від 13.04.2021 року із координатами зйомки, на яких зафіксовано з різних ракурсів розміщення транспортного засобу ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 11. Просила відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав викладених у позовній заяві в частині скасування постанови та закриття провадження у справі, а також стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу, а в частині компенсації моральних та етичних страждань просив залишити без розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та пояснив мотиви, якими він обґрунтовує у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із вимогами ч. 2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 09 червня 2020 року заступником начальника відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Макаровою С.А. щодо ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення серії РАП № 263576654, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

З постанови вбачається, що транспортним засобом ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 13 квітня 2020 року о 10 годині 14 хвилин здійснено зупинку, стоянку, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 11, чим порушено п. 15.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Також судом встановлено та підтверджено у судовому засіданні представником відповідача, що заступником начальника відділу контролю за стоянкою і зупинкою Макаровою С.А. було допущено описку і помилково зазначено п. 15.1 замість п. 15.10 ПДР України, що не спростовує відсутність порушення позивачем вимог ПДР.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач, у поданій до суду позовній заяві заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно із п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 15.10 ПДР України зупинка забороняється, зокрема: д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

З фотознімків обставин порушення чітко вбачається здійснення позивачем стоянки на значній відстані до місця розташування Знаку 3.9 "Рух пішоходів заборонено".

Відповідно до положень розділу 33 ПДР України, дія знаку 3.9 "Рух пішоходів заборонено" розповсюджується після місця його встановлення.

Таким чином, під час вчинення правопорушення, позивачем було здійснено стоянку на значній відстані до місця розташування знаку 3.9, у зв`язку з чим, на місці вчинення правопорушення будь-які заборони для руху пішоходів - відсутні.

Доводи позивача про знак « 5.3.5 . Пішохідний прохід заборонений» є безпідставними, оскільки положення ПДР України не містять такого знаку.

Водночас, з фотознімків обставин правопорушення можливо побачити наявність з лівої сторони від транспортного засобу в безпосередній близькості знак 5.35.1 "Пішохідний перехід", яким позначено місце, призначене для організованого переходу пішоходів через проїзну частину.

Тобто здійснення позивачем стоянки на місці вчинення правопорушення - створило суттєву перешкоду для використання пішоходами пішохідного переходу з метою організованого переходу через проїжджу частину, в той час як саме цей перехід - є останнім місцем організованого переходу через проїзну частину до початку дії зони знаку 3.9 "Рух пішоходів заборонено".

Також здійснення такої стоянки - значно обмежує можливість пішоходам та іншим водіям бачити дорожню обстановку на підступі до пішохідного переходу, зокрема, осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Отже, посилання позивача про те, що автомобіль ніяким чином не створював перешкоди для руху пішоходів, оскільки в тому місці де він стояв, «рух пішоходів заборонений» та посилання на знак « 5.3.5 . Пішохідний прохід заборонений» є лише способом захисту і спростовуються фотознімками обставин правопорушення, оскільки позивач здійснив стоянку на значній відстані до місця розташування Знаку 3.9 "Рух пішоходів заборонено" та таким, що транспортний засіб - створив суттєву перешкоду для використання пішохідного переходу (заблокував підхід), чим унеможливив організований перехід пішоходів через проїжджу частину.

Таким чином здійснення позивачем стоянки на місці вчинення правопорушення - є створенням значних ризиків настання дорожньо-транспортної пригоди, що є порушенням підпункту д) пункту 15.10 Розділу 15 ПДР України та суттєвою перешкодою дорожньому руху.

Не дотримання вказаних вимог тягне за собою адміністративну відповідальність відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що для правильного вирішення даного спору необхідно встановити, чи був розміщений транспортний засіб позивача таким чином, що суттєво перешкоджав дорожньому руху або загрозі безпеці руху, оскільки це є необхідною умовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З метою точного встановлення місцезнаходження транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, у відповідності до положень ст. 142 КупАП було проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано одночасно географічні координати транспортного засобу: 48.460949К 35.041512Е та його місце розташування по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, вул. Троїцька 11 . Таким чином, в цьому випадку правильно зафіксовано розташування транспортного засобу під час вчинення порушення по відношенню до нерухомого об`єкта - м. Дніпро, вулиця Троїцька буд. 11, а доводи позивача щодо здійснення ним стоянки біля буд. 9, який знаходиться в безпосередній близькості до буд. 11 не спростовують факт вчинення порушення заборони стоянки, оскільки ним не надано інших доказів, які б спростовували вказаний факт, у зв`язку з чим доводи позивача судом не приймаються до уваги.

Здійснивши аналіз наявних в матеріалах справи фото про місце розташування транспортного засобу позивача встановлено, що дійсно автомобіль позивача створював перешкоду для руху пішоходів, оскільки знаходився на тротуарі по вул. Троїцька, 11 у м. Дніпрі, що було наслідком порушення позивачем п.п. 15.10 «д» Правил дорожнього руху України.

Посилання позивача на окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови не спростовує здійсненого ним адміністративного правопорушення. Крім того, суд вважає, за необхідне зазначити, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17, від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16, від 14.08.2018 у справі № 826/15341/15.

Частиною 3 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна, зокрема, містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Крім того, у відповідності до ст. 283 КУпАП в оскаржуваній постанові, вказано відомості, що фотозйомка здійснювалась за допомогою технічного засобу Logic Instrument Fieldbook K80v2.

Разом з тим, представником відповідача долучено до відзиву експертний висновок № 04/03/02-2068 Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, відповідно до якого планшетні персональні комп`ютери «Logic Instrument Fieldbook K80v2» функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах та ними можливо здійснювати фіксацію порушень в режимі фотозйомки, також вказаний висновок діє з 31.07.2019 року до 29.07.2022 року і саме тому інспектором здійснено фіксацію порушення планшетним персональним комп`ютером Logic Instrument Fieldbook K80v2.

Таким чином, у повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП у постанові про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 263576654 від 09.06.2020 року чітко зазначені усі необхідні дані, щодо технічного засобу, яким здійснювалась фотофіксація адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 142 КУпАП, фіксація адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, здійснюється за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах.

Отже посилання позивача про використання інспектором з паркування неналежного технічного засобу та недотримання порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, оспорюючи факт вчинення адміністративного правопорушення в обґрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Судом при розгляді справи встановлено, що посадова особа відповідача дотрималася порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченого діючим КУпАП, у зв`язку з цим, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення законна та обґрунтована і є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП. Таким чином, факт правопорушення доведений, оскаржувана постанова складена уповноваженою особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції частини 3 статті 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, дії інспектора відповідають вимогам закону, постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 263576654 від 09 червня 2020 року є правомірною, відповідальна особа встановлена згідно законодавства, її вина підтверджується фотофіксацією обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності законно, норми положень КУпАП неконституційними не визнано, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

За таких обставин, зважаючи на те, що вина позивача доведена суд вважає, що підстави для скасування постанови відсутні та в задоволенні позову слід відмовити.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 74-77, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника начальника відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради - інспектора з паркування Макарової Світлани Анатоліївни, третя особа на стороні відповідача: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 13 жовтня 2021 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: заступник начальника відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради - інспектор з паркування Макарова Світлана Анатоліївна, місце роботи: 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75.

Третя особа: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, , місце знаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75.

Суддя: Т.П. Терещенко