Справа № 580/4058/20
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року справа № 580/4058/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білоноженко М.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Трегулова Б.Л.,

представника Головного управління ДПС у Черкаській області - Хоменко М.Д.

представника ОСОБА_1 - Передерія В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/4058/20 за первісним позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування ППР,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Черкаській області (далі - позивач) з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій просило:

- стягнути з відповідача податковий борг в сумі 79029,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом на загальну суму 79029,97 грн., який виник внаслідок несплати податкових зобов`язань по ПДФО та військовому збору.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.10.2020р. відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи ухвалено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

14.01.2021р. до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати ППР Головного управління ДПС у Черкаській області від 15.03.2019р. №, №, №;

- відмовити Головному управлінню ДПС у Черкаській області у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

В обгрунтування зустрічного позову представником ОСОБА_1 зазначено про протиправність оскаржуваних ППР, оскільки їх прийнято у зв`язку із тим, що 2017 році у ОСОБА_1 виникло додаткове благо, як дохід, та повинно було відобразитися в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік. Сума анульованого боргу складає 287 767,35 грн. по курсу НБУ станом на 23.02.2017 та відображена АТ «УкрСиббанк» у податковому розрахунку за формою 1- ДФ з ознакою « 126». Разом з тим, вказано, що жодного додаткового блага від АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_1 не отримано у 2017 році, натомість між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту на придбання квартири. В подальшому, 23.02.2017р., у зв`язку із значними змінами в курсі валют, а саме зростання курсу іноземної валюти по відношенню до гривні, сторони договору домовилися про проведення реструктуризації шляхом погашення позичальником суми боргу в розмірі 10 170,00 дол. США, на виконання таких домовленостей, ОСОБА_1 по Кредитному договору сплачено Банку 10 170,00 дол. США, що в еквіваленті на 23.02.2017 склало 274 314,09 грн., в свою чергу Банк надав повідомлення про прощення (анулювання) залишку боргу. Вказано, що кредитні кошти в іноземній валюті були отримані саме для придбання єдиного житла.

Звернуто увагу, що відповідно до пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України звільняються суми прощеного боргу від оподаткування: прощення боргу кредитором; боржником є громадянин України; кредит був отриманий в іноземній валюті; кредит надавався для цілей придбання єдиного житла; виконання кредитного зобов`язання було забезпечене іпотекою, у зв`язку із чим сума прощеного ОСОБА_1 основного зобов`язання у розмірі 10 668,77 дол. США, в еквіваленті 287 767,35 грн. по курсу НБУ станом на 23.02.2017 не підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу згідно з пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, відтак нарахування позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб і військового збору, а також застосування штрафних (фінансових) санкцій за неподання податкової декларації про майно і доходи за 2017 рік є незаконним.

Ухвалою суду від 21.01.2021р. прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування ППР до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Об`єднано в одне провадження у справі №580/4058/20 первісний позов Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування ППР.

08.02.2021р. від представника Головного управління ДПС у Черкаській області до суду надійшов відзив на зустрічний позов, в якому просив відмовити в його задоволенні, зазначивши при цьому, що норма п. 165.1.59 ПК України визначає можливість не включення до оподаткованого доходу суми, що прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити). Проте проекти закону від 03.02.2016р. №4004 «Про реструктуризацію зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити)» та від 17.02.2016 р. №4004-1 «Про реструктуризацію зобов`язань громадян України за споживчими кредитами в іноземній валюті» не були прийняті, тому дана норма податкового кодексу не може бути застосована оскільки не відбувалось прощення в порядку визначеному законом про реструктуризації. Вказано, що в порушення пп.164.2.17д п. 164.2 ст. 164 ПК України, фізичною особою ОСОБА_1 не відображено суму доходу в розмірі 287767,35 грн. в податковій декларації за 2017 рік та не сплачено податок на доходи з фізичних осіб і військовий збір. В свою чергу, за невірне визначення податкових зобов`язань та несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору, згідно пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПКУ передбачені штрафні санкції та нарахування пені.

Ухвалою суду від 22.02.2021р. здійснено перехід у розгляді справи №580/4058/20 за первісним позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування ППР, зі спрощеного у загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та продовжено строк проведення підготовчого провадження.

03.03.2021р. представником ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в якій зокрема зазначено, що у відповідності до пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, прощений кредитором борг звільнений від оподаткування.

09.09.2021р. в судовому засіданні закрито підготовче провадження та здійснено перехід до розгляду справи по суті.

В судових засіданнях ОСОБА_1 просив задовольнити зустрічний позов, та відмовити в задоволенні первісного позову Головного управління ДПС у Черкаській області про стягнення боргу.

Представник Головного управління ДПС у Черкаській області просив відмовити у задоволенні зустрічного позову, та задовольнити первісний позов Головного управління ДПС у Черкаській області про стягнення боргу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 та ПАТ "Укрсиббанк" було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 01.11.2006р. Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору Банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 23 497,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ, становило 118 659,85 грн. на день укладення договору. Згідно пункту 1.4 Кредитного договору від 01.11.2006 «кредит надається Позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника), а саме на: придбання квартири. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору «у забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за даним Договором Банком приймається іпотека житлового приміщення (однокімнатна квартира), згідно договору іпотеки №28598 від 01.11.2006 р.»

Згідно пункту 4 Договору купівлі-продажу квартири від 01.11.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І., вартість квартири, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 складала 139 600,00 грн., в еквіваленті 27 643,56 дол. США. З них 118 659,85 грн., в еквіваленті 23 497,00 дол. США були кредитними коштами. ОСОБА_1 за вказаним договором є набувачем вказаної квартири.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 24.02.2017р., АКІБ "УкрСиббанк" є іпотекодержателем щодо квартири за адресою - АДРЕСА_1 .

ПАТ «УкрСиббанк» на підтвердження анулювання боргу надіслано ОСОБА_1 повідомлення про анулювання боргу від 24.02.2017р. №1245, яким АТ «УкрСиббанк», як кредитор, з метою виконання вимог пп. "д" пп. 1642.17 п. 164.2 ПК України, повідомлено ОСОБА_1 , як платника податку на доходи фізичних осіб - боржника, що АТ «УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання її кредитної заборгованості за Кредитним договором № від 01.11.2006р., а саме суми основного боргу (кредиту) 10668,77 доларів США, що складає 287 767,35 гривень по курсу НБУ станом, на 23.02.2017р. Також звернуто увагу, що відповідно до пп. «д» 164.2.17 ц. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є Вашим доходом, отриманим як додаткове благо, з якого необхідно самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплатити військовий збір відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Головним управлінням ДФС у Черкаській області, на підставі пп. 78.1.2, п. 78.1, ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України та наказу №2313 від 21.11.2018р. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка дотримання вимог податкового законодавства з питань повноти та своєчасності сплати до бюджету податків фізичною особою за період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р.

За результатами зазначеної перевірки контролюючим органом складено Акт від 16.01.2019р. №19/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 , в якому встановлено:

Згідно відповіді ПАТ «УкрСиббанк» від 25.09.2018р. №14-2-02/39108 на запит ГУ ДФС у Черкаській області від 09.08.2018р. №33611/23-00-13-0714, в якій було підтвержено інформацію про суми виплачених (нарахованих) доходів громадянці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в 1 кварталі 2017р., під ознакою 126 у сумі 287767,35 грн. Згідно відповіді ПАТ «УкрСиббанк» від 25.09.2018р. №14-2-02/39108 ОСОБА_1 було повідомлено про суми анульованого (спрощеного ) кредиту особисто під розпис. Відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру, фізичною особою ОСОБА_1 в 1 кварталі 2017 р. отримано дохід під ознакою 126 - додаткове благо у вигляді анульованого (прощеного) кредиту), що підлягає оподаткуванню у сумі 287767,35 грн. В порушення пп.164.2.17д) п. 164.2 ст. 164 ПКУ, фізичною особою ОСОБА_1 не відображено суму доходу в розмірі 287767,35 грн. в податковій декларації за 2017 рік та не сплачено податок на доходи з фізичних осіб і військовий збір.

За висновками Акту перевірки встановлено порушення ОСОБА_1 :

- пп.164.2.17д) п. 164.2 ст. 164, п.16-1 підрозділу 10 розділу 20 Податкового кодексу України від 02.12.10р., №2755-ІV із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб у сумі 51798,00 грн. та військовий збір у сумі 4316,5 грн.

- п.49.1 ст.49, пп.49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України від 2 грудня №2755-VІ, а саме: фізична особа - платник податку не подав податкову декларацію про майановий стан та доходи за 2017р.

На підставі вказаного вище акту перевірки, Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.03.2019р.:

- №, за порушення пп.164.2.17д) п. 164.2 ст. 164 ПК України, яким збільшено суму грошового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб на суму 64747,50 грн. за податковим зобов`язанням - 51798 грн. та штрафними санкціями - 12949,50 грн.

- №, за порушення п.49.1 ст.49, пп.49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, застосовано штрафні санкції у розмірі 170 грн.;

- №, за порушення п.п.16-1 підрозділу 10 розділу 20 ПК України, яким збільшено суму грошового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем військовий збір на суму 5395,50 грн., за податковим зобов`язанням - 4316,5 грн. та штрафними санкціями - 1079 грн.

Головне управління ДПС у Черкаській області зазначає, що ОСОБА_1 має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 79029,97 грн. по наступних податкам:

1) податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 72963,93 грн., що виник згідно:

- податкового повідомлення-рішення № від 15.03.2019 на суму 64747,50 грн., та

- податкового повідомлення-рішення № від 15.03.2019 на суму 170 грн., прийнятих на підставі Акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 16.01.2019р. №19/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 ;

- пені у розмірі 8046,43 грн.

2) військового збору у сумі 6066,04 грн., що виник згідно:

- податкового повідомлення-рішення № від 15.03.2019 на суму 5395,50 грн., прийнятого на підставі Акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 16.01.2019р. №19/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 ;

- пені у розмірі 670,54 грн.

Позивач зазначив, що станом на день звернення до суду вказана заборгованість у розмірі 79029,97 грн. є непогашеною, що є підставою для звернення з позовом про її стягнення.

Позивач вважаючи ППР, на підставі яких заявлені вимоги про стягнення боргу, протиправними, звернувся із зустрічним позовом згідно вимог ст. 177 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Як встановлено судом, ПАТ «УкрСиббанк», на підтвердження анулювання боргу, надіслано ОСОБА_1 повідомлення про анулювання боргу від 24.02.2017р. №1245, яким АТ «УкрСиббанк», як кредитор, з метою виконання вимог пп. "д" пп. 1642.17 п. 164.2 ПК України, повідомлено ОСОБА_1 , як платника податку на доходи фізичних осіб - боржника, що АТ «УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання її кредитної заборгованості за Кредитним договором № від 01.11.2006р., а саме суми основного боргу (кредиту) 10668,77 доларів США, що складає 287 767,35 гривень по курсу НБУ станом, на 23.02.2017р. У вказаному повідомленні звернуто увагу, що відповідно до пп. «д» 164.2.17 ц. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом, ОСОБА_1 , отриманим як додаткове благо, з якого необхідно самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплатити військовий збір відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

При цьому, як зазначалось вище, Актом перевірки від 16.01.2019р. №19/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 , встановлено, що згідно відповіді ПАТ «УкрСиббанк» від 25.09.2018р. №14-2-02/39108 ОСОБА_1 було повідомлено про суми анульованого (спрощеного ) кредиту особисто під розпис.

За встановлених у даній справі обставин анулювання кредитором основної суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 287 767,35 грн, суд доходить висновку, що вказана сума у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є додатковим благом платника податку (позивача), відтак підлягала включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу ОСОБА_1 за 2017 рік.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду висловленій у постанові від 25.02.2021р. у справі №826/16716/17.

Стосовно доводів представника ОСОБА_1 , що сума прощеного основного зобов`язання у розмірі 10 668,77 дол. США, в еквіваленті 287 767,35 грн. по курсу НБУ станом на 23.02.2017р. не підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу згідно з пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються зокрема, сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

Як вбачається із аналізу пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 ПК України, він визначає можливість не включення до оподаткованого доходу суми, що прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

Разом з тим, судом враховано, що проекти закону від 03.02.2016р. №4004 «Про реструктуризацію зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити)» та від 17.02.2016 р. №4004-1 «Про реструктуризацію зобов`язань громадян України за споживчими кредитами в іноземній валюті» не були прийняті, у зв`язку із чим пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 ПК України не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки не відбувалось анулювання боргу в порядку визначеному законом щодо реструктуризації зобов`язань, у зв`язку із чим вказані доводи представника ОСОБА_1 суд вважає необгрунтованими.

Як встановлено в Акті перевірки, ОСОБА_1 не відображено суму доходу в розмірі 287767,35 грн. в податковій декларації за 2017 рік та не сплачено податок на доходи з фізичних осіб і військовий збір, чим порушено вимоги пп.164.2.17д) п. 164.2 ст. 164 ПКУ, та п.п.16-1 підрозділу 10 розділу 20 ПКУ.

З урахуванням зазначеного, податковий орган правомірно нарахував податкові зобов`язання ОСОБА_1 з податку на доходи з фізичних осіб та військового збору та нарахував суми штрафних санкцій за порушення строків їх граничної сплати.

Згідно пп.129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Крім того, відповідно до пп. 16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пп. 16.1.2 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно п.49.1 ст.49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України, термін подання податкової декларації про майновий стан і доходи, що подається за базовий звітний (податковий) період, який дорівнює календарному року, для платників податку на доходи фізичних осіб встановлено до 1 травня року, що настає за звітним.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 не було подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2017р., чим порушено п.49.1 ст.49, пп.49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що спірні ППР прийнято обгрунтовано, в межах та спосіб встановлений Законом, у зв`язку із чим у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 належить - відмовити.

За наслідками розгляду первісного позову Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 67 Конституції України закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Положеннями пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (далі - ПК України) передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпункт 14.1.156 п. 14.1. статті 14 ПК України визначає податкове зобов`язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Пунктом 57.3. Податкового кодексу передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.45.1 ст. 45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Судом встановлено, що ППР, на підставі яких заявлено вимоги про стягнення боргу, було направлено ОСОБА_1 за відомою контролюючому органу податковою адресою: АДРЕСА_1 , які повернуті податкового органу за закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до п.42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно до п.42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, у відповідності до зазначених положень ПК України, документи вважаються належним чином врученими платнику податків і у тому разі коли вони не вручені у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, за умови якщо вони направлені за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем суми податкового зобов`язання за ППР від 15.03.2019р.: №, №, №, ГУ ДФС у Черкаській області сформована податкова вимога форми "Ф" №136227-50 від 14.05.2019р. на загальну суму 79029,97 грн.

Як вбачається судом із матеріалів справи, ГУ ДФС у Черкаській області було направлено ОСОБА_1 вказану податкову вимогу за відомою контролюючому органу податковою адресою: АДРЕСА_1 , які повернуті податкового органу за закінченням встановленого строку зберігання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (наявне в матеріалах справи).

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, та не погашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно пункту 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Підсумовуючи наведене, з огляду на висновки суду в даній справі щодо правомірності прийнятих ППР від 15.03.2019р.: №, №, №, а також відсутності у матеріалах справи доказів сплати ОСОБА_1 встановленої суми податкового боргу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 79029,97 грн.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. З огляду на відсутність доказів понесення суб`єктом владних повноважень вказаних витрат, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 14, 77, 177, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування ППР - відмовити.

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_1 ) податковий борг на користь бюджету в сумі 79 029 (сімдесят дев`ять тисяч двадцять дев`ять) грн. 97 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень, частини 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко

Повний текст рішення складено 25.10.2021р.