Справа № 380/9314/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9314/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2021 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області при переведені з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» щодо невключення для розрахунку пенсії ОСОБА_1 відпускних у сумі 83935,48 грн, вказаних у довідці Турківської районної державної адміністрації № 110 від 22.04.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області з 22 квітня 2021 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням відпускних у сумі 83935,48 грн. (вісімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять п`ять грн. 48 коп.), виплачених за 2016, 2017, 2018, 2019 роки, вказаних у довідці Турківської районної державної адміністрації № 110 від 22.04.2021.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років. Вважає протиправними дії відповідача щодо проведення розрахунку та виплати пенсії без врахування відпускних включених в довідку та з яких нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою суду від 14.06.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У поданому суду відзиві відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. По суті позовних вимог вказує, що відпускні, компенсація за дні невикористаної відпустки не враховані для розрахунку заробітку для обчислення пенсії державного службовця, оскільки законодавством передбачено за період, коли державний службовець перебував у відпустці, відрядженні чи на лікарняному, враховувати виплати (надбавки, місячні премії, виплати за додаткове навантаження) виходячи із середнього розміру заробітної плати за такі періоди в місяці, за який проводиться відповідна оплата. В повній сумі зазначаються тільки матеріальна допомога, премії (крім місячної).

Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав суду відповідь на відзив, в якому покликається на позицію Верховного суду в постанові від 22.08.2018 у справі №562/3484/17, де вказано, що суми відпускних відносяться до інших виплат, а тому підлягають включенню в суму заробітної плати, з якої обчислюється пенсія.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд на підставі заяв по суті справи, якими згідно з ч. 3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, є позов та відзив, відповідь на відзив, а також поданих сторонами доказів

встановив:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

22.04.2021 позивач, у зв`язку настанням віку понад 62 роки, наявного загального стажу та стажу державної служби, визначених статтею статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон №3723-ХІІ), звернувся до ГУПФУ у Львівській області із заявою про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви позивачем долучено довідки, видані Турківською районною державною адміністрацією, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 109 від 22.04.2021 (посадовий оклад, надбавку за ранг надбавку за вислугу років) (а.с.5) та № 110 від 22.04.2021 (за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) (а.с.6-8).

Листом від 21.05.2021 за № 5931-5ЮЗ/М-52/8-1300/21 (а.с.9-10) ГУПФУ у Львівській області повідомило позивачу, що з 22.04.2021 його переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу». Для розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії враховано: -посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років станом на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби; - розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), з 01.05.2016 по 31.03.2021 (59 місяців), а саме: надбавка за інтенсивність праці, виплати за додаткове навантаження, місячна премія, інші виплати (грошова допомога при наданні відпустки, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексацію грошових доходів).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, а саме не включення до розрахунку пенсії суми відпускних, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно п. 4 Порядку затвердженого Кабінетом Міністрів від 14 вересня 2016 р. № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому ѕ п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 33 Закону № 3723-XII встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислуги років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 2, 6 цієї статті).

Державні гарантії права на відпустки, визначення умов, тривалості і порядку надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи встановлені Законом України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР (далі - Закон № 504/96-ВР).

Відповідно до ст. 2 Закону № 504/96-ВР право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство). Право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом; забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених ст. 24 цього Закону.

За змістом ст. 2 Закону № 504/96-ВР право на відпустки забезпечується збереженням на її період місця роботи (посади) та заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Частиною 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відпускні, на які нараховані страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за методикою та порядком їх нарахування є відмінними від щомісячної заробітної плати державного службовця.

Отже з урахуванням ч. 1 ст. 1 Закону № 108/95-ВР, якою передбачено, заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, відпускні, на які нараховані страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не є заробітною платою, у зв`язку з чим підлягають включенню до складу виплат, які враховуються при обчисленні розміру пенсії.

Судом встановлено, що листа відповідача від 21.05.2021 (а.с. 9-10) для розрахунку взято середньомісячний заробіток для обчислення пенсії державного службовця, де враховано: -посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років станом на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби; - розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), з 01.05.2016 по 31.03.2021 (59 місяців), а саме: надбавка за інтенсивність праці, виплати за додаткове навантаження, місячна премія, інші виплати (грошова допомога при наданні відпустки, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація грошових доходів).

Також суд встановив, що не враховані для розрахунку заробітку для обчислення пенсії відпускні.

Суд встановив, що згідно довідки № 110 від 22.04.2021 Трускавецької районної державної адміністрації, не включені відповідачем для розрахунку заробітку для обчислення пенсії виплачені позивачеві відпускні з 2016 року по 2019 рік в сумі 83935,48 грн:

- відпускні за серпень 2016 року - 6369,16 грн.,

- відпускні за жовтень 2016 року - 1107,68 грн.,

- відпускні за березень 2017 року - 1547,64 грн.,

- відпускні за серпень 2017 року - 12046,08 грн.,

- відпускні за вересень 2017 року - 6882,60 грн.,

- відпускні за березень 2018 року - 7580,40 грн.,

- відпускні за квітень 2018 року - 213,60 грн.,

- відпускні за липень 2018 року - 7769,22 грн.,

- відпускні за серпень 2018 року - 2240,00 грн.,

- відпускні за вересень 2018 року - 2818,75 грн.,

- відпускні за січень 2019 року - 1770,84 грн.,

- відпускні за березень 2019 року- 81,45 грн.,

- відпускні за червень 2019 року - 10405,44 грн.,

- відпускні за липень 2019 року - 18173,44 грн.,

- відпускні за вересень 2019 року - 3308,40 грн.,

- відпускні за жовтень 2019 року - 1620,78 грн.

Відтак, суд дійшов висновку, що суми відпускних, виплачені позивачеві за 2016, 2017, 2018, 2019 роки, відносяться до інших виплат, а тому підлягають включенню в суму заробітної плати, з якої обчислюється пенсія.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові від 22.08.2018 у справі №562/3484/17.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо з щодо невключення для розрахунку пенсії ОСОБА_1 відпускних у сумі 83935,48 грн, вказаних у довідці Турківської районної державної адміністрації № 110 від 22.04.2021. Як наслідок, підлягає задоволенню і похідна позовна вимога про зобов`язання відповідача з 22 квітня 2021 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням відпускних у сумі 83935,48 грн (вісімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять п`ять грн 48 коп.), виплачених за 2016, 2017, 2018, 2019 роки, відповідно до довідки Турківської районної державної адміністрації № 110 від 22.04.2021, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, за сукупністю наведених обставин, враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір відповідно до ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в сумі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо невключення для розрахунку пенсії ОСОБА_1 відпускних у сумі 83935,48 грн, вказаних у довідці Турківської районної державної адміністрації № 110 від 22.04.2021.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) з 22 квітня 2021 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ) з урахуванням відпускних у сумі 83935,48 грн (вісімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять п`ять грн 48 коп.), виплачених за 2016, 2017, 2018, 2019 роки, відповідно до довідки Турківської районної державної адміністрації № 110 від 22.04.2021, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень, 00 копійок)

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 23.10.2021

Суддя Коморний О.І.