Справа № 620/1557/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1557/21 Головуючий у І інстанції - Клопот С.Л.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Кондраток А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Заболотнього О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області №3-2/21 від 02.03.2021 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення КДКА Чернігівської області не ґрунтується на вимогах закону, крім того, прийняте поза межами строку, передбаченого Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» для притягнення адвоката до відповідальності.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що за приписами ч.2ст.31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: 1) повторного протягом року вчинення дисциплінарного проступку; 2) порушення адвокатом вимог щодо несумісності; 3) систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, в той час, як з тексту оскаржуваного рішення КДКА не вбачається встановлення таких обставин. Крім того, відповідачем порушені строки притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

Апелянт наголошує, що судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права, оскільки суддею не було вирішено одну із двох заявлених підстав для відводу. Крім того, судом першої інстанції не було залучено в якості третьої особи ОСОБА_4 , за скаргою якого здійснювалось дисциплінарне провадження відносно позивача. Також зазначає, що позиція суду про порушення граничного строку для притягнення до дисциплінарної відповідальності є хибною, оскільки адвокат може вчиняти дисциплінарний проступок не лише під час дії договору.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вказуючи про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні, в той час, як позивач проти цього заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що 05.01.2020 Кваліфікаційною-дисциплінарною комісією адвокатури Чернігівської області (далі - КДКА Чернігівської області) відносно адвоката ОСОБА_1 порушено дисциплінарну справу на підставі скарги ОСОБА_3 від 30.10.2020.

Зі змісту скарги ОСОБА_3 вбачається, що 16.02.2019 він уклав з позивачем договір про надання правової допомоги, предметом якого було представництво його інтересів в Деснянському районному суді м. Чернігова та Чернігівському апеляційному суді, згідно п.5.5. сторони погодили термін дії договору до 31.12.2019.

Звертаючись до КДКА Чернігівської області ОСОБА_3 стверджував, що до початку розгляду справи по суті в місцевому суді адвокат ОСОБА_1 був зобов`язаний подати заяву про накладання арешту на нерухоме майно, яке було предметом позову, стверджував, що таку заяву до суду він подав, проте насправді цього не зробив, внаслідок чого спірне майно було відчужено, чим позивачеві завдано значної шкоди.

02.03.2021 КДКА Чернігівської області прийнято рішення №3-2/21, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягненняу вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

Вказане рішення є предметом цього позову, оскільки позивач вважає його протиправним, тому оскаржив до суду

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно.

Проте колегія суддів не може повною мірою погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI), згідно п.1 ч.1 ст.1 якого, адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 33 Закону № 5076-VI визначено, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката, відповідно до ч.2 ст.34 Закону № 5076-VI, є: порушення вимог несумісності; порушення присяги адвоката України; порушення правил адвокатської етики; розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 10, 11 ст. 50 Закону № 5076-VI, кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовки осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та Положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури. Установчим документом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є Положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, яке затверджується Радою адвокатів України.

За вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано, зокрема, позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, при цьому, адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку (п. З ч.1, ч. 2 ст. 35 Закону № 5076-VI).

Пунктом 4 частини1 статті 32 Закону № 5076-VIвизначено, що право на заняття адвокатською діяльністю припиняється шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у разі, зокрема, накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.

При цьому, частиною другою цієї статті установлено, що накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно, зокрема, у разі порушення присяги адвоката України або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.

Аналогічні вимоги викладені в Пункті 53 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його відповідальність, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 120 від 30.08.2014.

З тексту оскаржуваного рішення КДКА Чернігівської області вбачається, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосуванню до нього дисциплінарного стягнення, яке передбачене п.1 ч.2 ст.32 і п.3 ч.1 ст.35 Законом № 5076-VI, стало підтвердження обставин, викладених у скарзі ОСОБА_3 від 30.10.2020., з якої вбачається, що він оскаржує дії ОСОБА_1 , вчинені ним, як адвокатом, під час та в межах виконання умов договору від 16.02.2019, а саме, неподання заяви про забезпечення позову у цивільній справі №750/1816/19.

Так, між скаржником і адвокатом ОСОБА_1 була домовленість, що адвокатом до початку розгляду справи в місцевому суді буде подано заяву про накладення арешту на спірне у цивільному позові майно. При цьому, оскільки ОСОБА_3 мешкає за кордоном, перемови з адвокатом проводилась онлайн та зі змісту скрін-шотів, які містяться в матеріалах справи (т.1 а.с. 120-121) вбачається, що адвокатом 05.03.2019 нібито направлено ухвалу суду про накладення арешту, проте вкладення, яке було направлено адвокатом містило ухвалу про відкриття провадження у справі.

Тобто, позивач приховував від ОСОБА_3 інформацію про те, що насправді ним не подавалась заява про забезпечення позову та, що суд не накладав арешт на майно.

У червні 2020 року після ознайомлення ОСОБА_3 зі справою йому стало відомо, що заява про забезпечення позову ОСОБА_1 не подавалась, проте навіть після цього позивач продовжував перекручувати факти та далі вводити в оману ОСОБА_3

КДКА Чернігівської області у своєму рішення робить висновок, що позивач вводив клієнта в оману в період з 05.03.2019 по 16.06.2020, чим порушив правила адвокатської етики і Присягу адвоката.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в самій скарзі ОСОБА_3 йшлося лише про неподання ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову, про що в своєму рішенні наголошує і відповідач, вказуючи, що дисциплінарним проступком є неподання у період з 18.02.2019 по 22.03.2019 заяви про забезпечення позову (т. 2 а.с. 12).

Колегія суддів, проаналізувавши матеріали справи, зокрема, дисциплінарного провадження, погоджується з тим, що адвокатом ОСОБА_1 було грубо порушено правила адвокатської етики і присягу адвоката України, за що він мав би понести дисциплінарну відповідальність.

Разом з тим, згідно з частиною другою статті 35 Закону № 5076-VI адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, оскільки дисциплінарний проступок скоєно адвокатом в період з 18.02.2019 по 22.03.2019, строк притягнення його до дисциплінарної відповідальності сплив у березні 2020 року, при цьому спірне рішення КДКА Чернігівської області прийнято у березні 2021 року, тобто, поза межами законодавчо установленого строку.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта, що дисциплінарний проступок, вчинений адвокатом ОСОБА_1 , охоплює і період із 05.03.2020 по 16.06.2020, оскільки, як установлено судом вище, предметом розгляду Комісії стала скарга ОСОБА_3 , в якій, при цьому, ставилося питання про введення його адвокатом в оману щодо вчинення відповідних процесуальних дій в цивільній справі, яку він супроводжував в його інтересах, а саме, подання/неподання заяви про забезпечення позову.

Отже, інші порушення, вчиненні ОСОБА_1 , не могли бути предметом розгляду та відповідно в подальшому підставою для притягнення до відповідальності за зазначеною скаргою ОСОБА_3 .

В свою чергу, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права у вигляді невирішення належним чином заяви про відвід судді та незалучення третьої особи, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, крім того, відповідно до ч.2 ст.317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

При цьому, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини у справі, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено такі, чим порушено норми матеріального права.

Зі змісту ч.ч. 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року - змінити в мотивувальний частині, в іншій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена року 25.10.2021.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова