Справа № 420/4255/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/4255/21
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Приватного підприємства «УКРОРГАНІК 001» про накладення арешту на кошти та інші цінності та стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

19 березня 2021 року Головне управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС в Одеській області) звернулося до суду першої інстанції з позовом до Приватного підприємства «УКРОРГАНІК 001» (далі ПП «УКРОРГАНІК 001») в якому просило таке.

Стягнути з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих підприємство суму заборгованості у розмірі 853 702,27 грн з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на бюджетний рахунок №UА9015111, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, код 37607526, КБК 14010100, отримувач коштів ГУК в Од. обл./м. Одеса/14010100.

Накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство, у тому числі:

1. Казначейство України, бюджетний рахунок - UА3892, МФО 899998;

2. Казначейство України, бюджетний рахунок - UА00403892, МФО 899998;

3. Казначейство України, бюджетний рахунок - НОМЕР_1 , МФО 899998;

4.Банк ПАТ «МТБ БАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_2 , МФО 328168;

5.Банк ПАТ «МТБ БАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_3 , МФО 328168;

6. Банк ПАТ «МТБ БАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_4 , МФО 328168;

7. Банк ПАТ «МТБ БАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_5 , МФО 328168;

8. Банк ПАТ «МТБ БАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_6 , МФО 328168;

9.Банк ПАТ «МТБ БАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_7 , МФО 328168;

10. Філія Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», бюджетний рахунок - НОМЕР_8 , МФО 328845;

11. Філія Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», бюджетний рахунок - НОМЕР_8 , МФО 328845;

12. Філія Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», бюджетний рахунок - НОМЕР_8 , МФО 328845;

13.ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», бюджетний рахунок НОМЕР_9 , МФО 380634;

14.ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_9 , МФО 380634;

15.ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_9 , МФО 380634;

16.АБ «УКРГАЗБАНК» бюджетний рахунок - НОМЕР_10 , МФО 320478;

17.АБ «УКРГАЗБАНК» бюджетний рахунок - НОМЕР_10 , МФО 320478;

18. АБ «УКРГАЗБАНК» бюджетний рахунок - НОМЕР_10 , МФО 320478;

19. АБ «УКРГАЗБАНК» бюджетний рахунок - НОМЕР_10 , МФО 320478.

Обґрунтовуючи позовні вимоги контролюючий орган зазначив про наявність ПП «УКРОРГАНІК 001» заборгованості перед бюджетом з податку на додану вартість (далі - ПДВ) із вироблених в Україні товарів (робіт,послуг) в сумі 853 702,27 грн.

Як пояснює позивач, указана заборгованість виникла у зв`язку з прийняттям, за результатами проведення перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних, податкового повідомлення-рішення № від 14.07.2020 на загальну суму 853 362, 27 грн. та податкового повідомлення-рішення № від 27.07.2020 на загальну суму 340 грн, прийнятого в результаті проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість.

Позаяк платник податків не сплатив узгоджені податкові зобов`язання, на думку контролюючого органу, утворився податковий борг, що надавало підстави винести, на адресу платника податків, податкову вимогу форми «Ю» № 300913-50 від 13.08.2020 року.

Дана податкова вимога була направлена на адресу ПП «УКРОРГАНІК 001» за місцем його реєстрації.

ГУ ДПС в Одеській області стверджує, що відсутність у платника податку майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, дає підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), позов ГУ ДПС в Одеській області задоволено частково.

Суд стягнув з ПП «УКРОРГАНІК 001», а саме: з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих підприємство суму заборгованості у розмірі 853 702,27 грн (вісімсот п`ятдесят три тисячі сімсот дві гривні двадцять сім копійок) з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на бюджетний рахунок №UА9015111, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, код 37607526, КБК 14010100, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/14010100.

У задоволенні вимог про накладення арешту на кошти та інші цінності ПП «УКРОРГАНІК 001», суд відмовив.

Відмовляючи у накладенні арешту на кошти та інші цінності ПП «УКРОРГАНІК 001», суд першої інстанції, керуючись правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 820/1929/17, відзначив, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Разом з тим, на думку суду першої інстанції, враховуючи, що матеріалами справи не встановлено, а позивач не надав доказів, на підтвердження, існування жодної з обставин, визначених п. 94.2 Податкового кодексу України, відсутні підстави для задоволенні наведеної вимоги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

ГУ ДПС в Одеській області, вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, в апеляційній скарзі, просить його скасувати в частині відмови в задоволенні позову та у скасованій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтуванням апеляції є підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, де закріплено право контролюючого органу звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша ніж сума податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Заявляючи про відсутність у ПП «УКРОРГАНІК 001» майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, контролюючий орган посилався на фінансову звітність підприємства за 2020 рік, в якій відсутні основні засоби, а також на відомості з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно про відсутність об`єктів нерухомого майна.

До того ж, скаржник указав, що на виконання рішення про опис майна в податкову заставу, ГУ ДПС в Одеській області був складений акт обстеження місцезнаходження юридичної особи та її майна за податковою адресою. У цьому акті відображено про відсутність посадових осіб ПП «УКРОРГАНІК 001» за місцем реєстрації підприємства.

ПП «УКРОРГАНІК 001» не скористалося правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

На адресу ПП «УКРОРГАНІК 001» суд апеляційної інстанції поштою направляв ухвалу про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги, однак поштовий конверт повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.132, 134).

Далі, 27.09.2021 на електронну адресу ПП «УКРОРГАНІК 001» також було направлено вказані ухвалу про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги (а.с.135).

Відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання від 29.09.2021, станом на 29.09.2021 підтвердження про отримання документів ПП «УКРОРГАНІК 001» на електронну адресу суду не надходило (а.с.136).

Після цього, 11.10.2021 судом апеляційної інстанції, на офіційному сайті П`ятого апеляційного адміністративного суду, було розміщено оголошення про розгляд апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області по даній справі №420/4255/21 (а.с.137).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Обставини справи.

ПП «УКРОРГАНІК 001» перебуває на обліку, як платник податків у Південному управлінні Приморській ДПІ з 08.02.2019 та зареєстроване за № 66.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету за ПП «УКРОРГАНІК 001» рахується заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 853 702,27 грн.

Заборгованість виникла у зв`язку з прийняттям, за результатами проведення перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних, податкового повідомлення-рішення № від 14.07.2020 на загальну суму 853 362, 27 грн. та податкового повідомлення-рішення № від 27.07.2020 на загальну суму 340 грн, прийнятого в результаті проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість.

13.08.2020 ГУ ДПС в Одеській області винесло податкову вимогу форми «Ю» №300913-50 від 13.08.2020 року на суму 853 362,27 грн.

Дана податкова вимога була направлена на адресу ПП «УКРОРГАНІК 001» за місцем його реєстрації, проте була повернута контролюючому органу 12.10.2020 за закінченням терміну зберігання.

22.02.2021 ГУ ДПС в Одеській області прийняло рішення про опис майна у податкову заставу.

16.03.2021 податковий керуючий склав акт обстеження місцезнаходження юридичної особи та його майна за податковою адресою, в якому зазначив, що податковою адресою ПП «УКРОРГАНІК 001» є будинок 41 по вул. Катерининській в м. Одесі. Дана будівля складається з трьох поверхів з офісними приміщеннями. Однак, посадові особи ПП «УКРОРГАНІК 001» відсутні за наведеною адресою.

В матеріалах справи присутні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно про відсутність у ПП «УКРОРГАНІК 001» на праві власності нерухомого майна.

Також фінансова звітність ПП «УКРОРГАНІК 001» на 31.12.2020 свідчить про відсутність основних засобів.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Досліджуючи основний довід апеляції про помилковість висновків суду першої інстанції, що відсутність підстав, встановлених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, не дозволяє суду задовольняти вимоги контролюючого органу накласти арешт на кошти та інші цінності платника податку, колегія суддів зазначає таке.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків, відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Отже, приписи статті 94 Податкового кодексу України регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

В свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, за наявності умов, встановлених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.

Указана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 826/8691/16.

До того ж, існує усталена судова практика суду касаційної інстанції, викладена, зокрема, в постанові від 24.04.2020 у справі №802/2067/ 15-а, в постанові від 14.05.2020 у справі №820/5660/16, в постанові від 23.04.2021 у справі №640/20759/18 про те, що підставою для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться в банку, є сукупність таких обставин, як наявність у платника податкового боргу та відсутність (недостатність) у платника майна, достатнього для погашення такого боргу.

Понад те, в постанові від 23.04.2021 у справі №640/20759/18 Верховний Суд зауважив, що норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини.

Так, на думку суду касаційної інстанції, норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків.

Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме: питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

У відповідності до статті 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині у зв`язку неправильним застосуванням норм матеріального права.

На думку колегії суддів, у даному випадку, суд першої інстанції неправильно розтлумачив норми Податкового кодексу України, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Як було зазначено вище, дана справа судом першої інстанції була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, суд першої інстанції не допустив порушення пункту 8 частини статті 12 КАС України, яка унормовує, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо, зокрема, стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

За результатами апеляційного перегляду розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, у даній справі не проводиться.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року в частині відмови в задоволенні позову про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов Головного управління ДПС в Одеській області до Приватного підприємства «УКРОРГАНІК 001» про накладення арешту на кошти та інші цінності та стягнення податкового боргу задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Приватного підприємства «УКРОРГАНІК 001» (код за ), що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство, у тому числі:

1. Казначейство України, бюджетний рахунок - UА3892, МФО 899998;

2. Казначейство України, бюджетний рахунок - НОМЕР_11 , МФО 899998;

3. Казначейство України, бюджетний рахунок - НОМЕР_1 , МФО 899998;

4. Банк ПАТ «МТБ БАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_2 , МФО 328168;

5. Банк ПАТ «МТБ БАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_3 , МФО 328168;

6. Банк ПАТ «МТБ БАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_4 , МФО 328168;

7. Банк ПАТ «МТБ БАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_5 , МФО 328168;

8. Банк ПАТ «МТБ БАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_6 , МФО 328168;

9. Банк ПАТ «МТБ БАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_7 , МФО 328168;

10. Філія Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», бюджетний рахунок - НОМЕР_8 , МФО 328845;

11. Філія Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», бюджетний рахунок - НОМЕР_8 , МФО 328845;

12. Філія Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», бюджетний рахунок - НОМЕР_8 , МФО 328845;

13. ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», бюджетний рахунок НОМЕР_9 , МФО 380634;

14. ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_9 , МФО 380634;

15. ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», бюджетний рахунок - НОМЕР_9 , МФО 380634;

16. АБ «УКРГАЗБАНК» бюджетний рахунок - НОМЕР_10 , МФО 320478;

17. АБ «УКРГАЗБАНК» бюджетний рахунок - НОМЕР_10 , МФО 320478;

18. АБ «УКРГАЗБАНК» бюджетний рахунок - НОМЕР_10 , МФО 320478;

19. АБ «УКРГАЗБАНК» бюджетний рахунок - НОМЕР_10 , МФО 320478.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 22.10.2021 року.