Справа № 640/12292/20
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м. Київ № 640/12292/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10) (далі - відповідач), у якій просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування позивачу до вислуги років період служби в податковій міліції з 01.08 2001 по 20.05.2010; зобов`язати відповідача зарахувати до вислуги років період служби в податковій міліції; зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок і виплату грошового забезпечення з урахуванням вислуги років в податковій міліції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.06.2020 справу прийнято до провадження, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного (письмового) провадження без виклику сторін.

Позивачем на обґрунтування позовних вимог зазначено, що Відповідачем протиправно не зараховано до стажу служби в поліції Позивача, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки вислугу років у податковій міліції. На думку Позивача, служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто, має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідачем подано відзив на позов, у якому зазначено, що положення Закону України «Про національну поліцію» містять вичерпний перелік видів служби, які зараховуються до стажу служби в поліції та служба в податковій міліції не зараховується до стажу служби в поліції. Просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з 01.08.2001 по 20.05.2020 перебував на службі в податковій міліції.

Відповідно до копій трудової книжки та послужного списку, наявних в матеріалах справи, наказом Державної податкової адміністрації України від 20.05.2010 №696-о Позивача відряджено для подальшого проходження служби до Міністерства внутрішніх справ України. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.05.2010 №892 о/с Позивача прийнято на службу в органи внутрішніх справ з 20.05.2010.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №2326 о/с Позивача звільнено в запас Збройних Сил з 06.11.2015 у зв`язку з переходом на службу до Національної поліції.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 07.11.2015 №62 о/с Позивача призначено в органі поліції, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно з наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 01.11.2019 №9 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 призначено як такого, що прибув в порядку переведення з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на посаду головного оперуповноваженого 1-го відділу (оперативного супроводження особливо важливих справ) Департаменту.

Даним наказом встановлено, що стаж служби ОСОБА_1 в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 01.11.2019 становить 9 років 5 місяців 11 днів.

Вважаючи, що Відповідачем протиправно не зараховано до стажу служби в поліції стаж служби у податковій міліції, Позивачем подано позов до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружним адміністративним судом міста Києва зроблено висновок, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Закон України «Про національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно із частинами 1, 2 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 78 Закону України «Про національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Таким чином, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Судом встановлено, що Позивач у період з 01.08.2001 по 20.05.2010 проходив службу в податковій міліції.

Правовий статус податкової міліції регулювався нормами Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-XII.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в України» від 05.07.2012 №508-VІ, внесено зміни до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 356.1 статті 356 Податкового кодексу України, держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Зазначені норми кореспондуються із нормами Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 № 509-ХІІ (далі - Закон №509-ХІІ), чинного до 19.11.2012, який регулював правовий статус податкової міліції.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Положеннями статей 24, 26 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» встановлено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Закон України «Про державну податкову службу в Україні» втратив чинність на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в України» від 05.07.2012 №508-VI.

Таким чином, даний Закон діяв протягом служби Позивача у податковій міліції.

З наведеного слідує, що служба у податковій міліції прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, тобто, служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, відтак, на переконання суду, має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому, повинна і зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону № 508-VIII.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Відповідачем безпідставно не враховано до стажу служби в поліції наявну у Позивача, на момент його переходу на службу у Національну поліцію України, вислугу років з 2001 року по 2010 рік у податковій міліції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 . Позивача переведено до Міністерства внутрішніх справ у спеціальному званні «старший лейтенант податкової міліції».

Згідно із пунктами 1, 2 та 3 Інструкції про порядок обчислення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 15.05.2008 №313 (надалі - Інструкція №313), ця Інструкція визначає порядок обчислення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції державної податкової служби України, яка виплачується особам начальницького складу податкової міліції у розмірах і порядку відповідно до законодавства.

Дія цієї Інструкції поширюється на осіб, які, зокрема, перебувають на службі в податковій міліції і яким відповідно до законодавства присвоєні спеціальні звання начальницького складу податкової міліції.

Обчислення періодів служби для визначення стажу здійснюється у календарному обчисленні (один місяць служби за один місяць) у порядку, передбаченому законодавством для визначення стажу служби для призначення пенсії за вислугу років начальницькому складу податкової міліції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.1998 №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» (надалі - Постанова №1716) визначено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114.

Пунктом 2 Постанови №1716 встановлено поширити, зокрема, на осіб начальницького складу податкової міліції чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі по тексту - Постанова №393) та постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань» (надалі - Постанова №426).

Пунктом 1 Постанови №393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Отже, служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №826/16143/18.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Закону України «Про національну поліцію», порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11.11.2015 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У відповідності до пунктів 3-6 частини 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію», зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII, який набрав чинності 29.12.2015, пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про національну поліцію» доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Таким чином, посилання Відповідача на відсутність затвердженого переліку посад, як на підставу відмови Позивачу у зарахуванні до стажу служби в поліції, наявну на момент прийняття позивача на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки є неправомірним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Відповідачем безпідставно не зараховано до стажу служби в поліції наявну у Позивача вислугу років з 01.08.2001 по 20.05.2010 у податковій міліції, та про наявність правових підстав для зобов`язання Відповідача зарахувати Позивачу до стажу служби в поліції, яка дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент прийняття на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції та здійснити перерахунок Позивачу додаткових днів оплачуваної відпустки за весь час служби по дату прийняття рішення у справі.

Таким чином, судом встановлено, що Відповідачем неправомірно не зараховано до стажу служби позивача стаж служби з 01.06.1998 по 20.05.2010 у податковій міліції, а тому, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та визнання протиправним й скасування наказу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №9 о/с від 01.11.2019 в частині встановлення Позивачу, станом на 01.11.2019 стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, - 09 років 5 місяців 11 днів, тобто, без урахування строку служби в податковій міліції з 01.08.2001 по 20.05.2010.

У зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати до стажу служби в поліції вислугу років у податковій міліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Відповідача провести перерахунок і виплату грошового забезпечення, з врахуванням вислуги років, в частині надбавки за вислугу років за весь час служби в органах поліції, суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вказані позовні вимоги є похідними від позовних вимог про зарахування до стажу його служби в поліції вислугу років у податковій міліції з 01.08.2001 по 20.05.2010, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України, відтак, право на перерахунок та виплату даного грошового забезпечення у Позивача виникне лише після виконання Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України вказаного рішення суду щодо зарахування позивачу до вислуги років у поліції наявної на момент переходу на службу до Національної поліції України вислуги років в податковій міліції, з огляду на що, вказані позовні вимоги є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо незарахування начальнику 1-го відділу (оперативного супроводження особливо важливих справ) Департаменту полковнику поліції ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент прийняття на службу до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції вислугу років в податковій міліції з 01.08.2001 по 20.05.2010.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №9 о/с від 01.11.2019, в частині встановлення ОСОБА_1 , станом на 01.11.2019 стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, - 09 років 5 місяців 11 днів, тобто, без урахування строку служби в податковій міліції з 01.08.2001 по 20.05.2010.

4. Зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент прийняття на службу до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції вислугу років в податковій міліції з 01.08.2001 по 20.05.2010.

5. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10).

Суддя Н.М. Клименчук