Справа № 161/14282/21
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/310/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судових засідань Денисюка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 липня 2021 року його було зупинено інспектором поліції Ліпчиком Т.В. за перевищення швидкості в межах населеного пункту. 28 липня 2021 року відносно нього винесено постанову серії ДП № 460886 про накладення штрафу в розмірі 340 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивач зазначає, що винесена постанова є незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена із порушенням норм чинного законодавства, зокрема, посилання в постанові на вимірювання швидкості приладом TruCam є неправомірним з огляду на те, що такий прилад не був встановлений стаціонарно, що суперечить ч.1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію".

Враховуючи вищенаведене, позивач просить скасувати постанову від 28 липня 2021 року про накладення на адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив, що 26 липня 2021 року, в с. Піддубці Луцького району на АД 11-22 101 км за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008357), було зафіксовано, що водій автомобіля «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 81 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 31 км/год., порушивши вимоги п.12.4 ПДР України. Розгляд справи за клопотанням позивача було відкладено та проведено 28 липня 2021 року за адресою: м.Луцьк, вул. Залізнична, 15, та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Також вказує, що прилад TruCam, який використовувався поліцейським для фіксації даного правопорушення є законним сертифікованим приладом. Вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є законними та правомірним, саме порушення належним чином зафіксоване, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд встановив, що постановою серії ДП № 460886 від 28 липня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн.

За змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 26.07.2021 року, о 06:17 год в с. Піддубці Луцького району на АД 11-22 101 км, керуючи автомобілем «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 81 км/год, перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті більше ніж на 20 км/год,чим порушив п.12.4 ПДР України. Оскаржувана постанова містить посилання на те, що швидкість руху позивача вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 TC008357.

Відповідно до п.11 ч.1 ст 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Водночас, судом враховується, що приписи ст. 251 КпАП України визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП. перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні відеозапис та фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam TC008357, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 81 км/год. На фотознімку, який здійснено з використанням приладу «TruCam LTI 20/20», зазначено дату вчинення правопорушення, серійний номер приладу, швидкість транспортного засобу та чітко видно д.н.з. автомобіля позивача ОСОБА_1 .

Тому, суд вважає, що матеріали справи містять, а позивачем не надано достатніх доказів які спростовують порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України.

Тобто, з дотриманням норм КУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно доказами щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є належними та припустимими доказами та не свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

Слід зазначити, що кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що прилад TruCam не був встановлений стаціонарно, що суперечить ч.1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", однак суд не погоджується з такими твердженнями, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: (1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; (2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Отже, основною функцією лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ є саме вимірювання швидкості транспортних засобів, а не фото- і відеофіксації.

Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» не містить обов`язку стаціонарного розміщення засобів вимірювальної техніки. Не містить вказаного обов`язку і Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України від 08.12.2018 № 1026.

А тому суд дійшов висновку, що докази, отримані за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ, відповідають вимогам, визначеним у ст. 251 КУпАП, а отже є належними та допустимими.

Також суд враховує, що лазерний вимірювач швидкості Tru Cam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UА-МІ/1-2903-2012 від 29 серпня 2012 року. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Відповідно до сертифікату відповідності від 23.12.2020 № UA/TR/001 22 052-20, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam ТС 008357 є придатним до застосування.

Отже, наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд вважає, що позов не є обґрунтованим тому не підлягає до задоволення, а доводи позивача не спростовують позиції відповідача.

За таких обставин, враховуючи, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України підтверджується належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позиції позивача щодо скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту рішення 22 жовтня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк