Справа № 400/5407/21
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 р. № 400/5407/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

про:визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про:

- визнання протиправними дій щодо невірного застосування норм закону при обчисленні пенсії за віком;

- зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди проходження військової служби з 01.01.2004 р. по 24.12.2005 р. та здійснити перерахунок коефіцієнта стажу, починаючи з 09.03.2021 р.;

- зобов`язання включити до обчислення коефіцієнта заробітної плати заробітки згідно довідки Управління Служби безпеки України в Миколаївській області від 12.12.2017 р. № 108/2-208 та здійснити перерахунок коефіцієнта заробітної плати, починаючи з 09.03.2021 р.;

- зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки, а також здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 09.03.2021 р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2005 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262) та продовжував працювати. 09.03.2021 р. позивач звернувся за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058). Всупереч ч. 2 ст. 40 вказаного закону розмір пенсії розраховано із застосуванням середньої заробітної плати за 2014, 2015 і 2016 роки, тобто не за останні три календарні роки. Крім того, не зараховано страховий стаж за період з 01.01.2004 р. по 24.12.2005 р., що вплинуло на заниження коефіцієнта стажу. Не враховано заробітки згідно довідки Управління Служби безпеки України в Миколаївській області від 12.12.2017 р. № 108/2-208.

Ухвалою від 03.08.2021 р. суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідач 31.08.2021 р. подав відзив на позов, в якому зазначає, що оскільки пенсія за вислугу років призначена 25.12.2005 р., то застосовується показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, так як Закон № 1058 зобов`язує, а не надає право застосувати при переведенні з одного виду пенсії на інший показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Переведення з одного виду пенсії на інший є зміною виду пенсії. В індивідуальних відомостях про застраховану особу на ім`я позивача відсутня інформація за період з 01.01.2004 р. по 24.12.2005 р., а тому у відповідача відсутні підстави для врахування зазначеного періоду до загального страхового стажу позивача. Заробітки позивача за період з 01.07.2000 р. по 24.12.2005 р. зараховуються за відомостями, що містяться в системі персоніфікованого обліку за періоди стажу, за які сплачені внески, а не на підставі довідки від 12.12.2017 р. № 108/2-208. Заробітки позивача за період з травня 1995 року по грудень 2003 року не підлягають врахуванню під час перерахунку пенсії, оскільки під час перевірки достовірності довідки від 12.12.2017 р. № 108/2-208 та відомостей, що містяться в первинних документах, про що складено акт від 12.05.2021 р. № 1451.

Позивач 09.09.2021 р. подав відповідь на відзив.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262 з 25.12.2005 р., виплату якої припинено за заявою позивача від 03.03.2021 р. (а. с. 17).

09.03.2021 р. позивач подав заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 (а. с. 18).

Пенсію за віком позивачу призначено з дати звернення 09.03.2021 р., однак при її розрахунку відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, не зараховано страховий стаж за період з 01.01.2004 р. по 24.12.2005 р. та не враховано заробітки згідно довідки Управління Служби безпеки України в Миколаївській області від 12.12.2017 р. № 108/2-208.

За визначенням ст. 1 Закону № 1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

На підставі ч. 2 ст. 40 Закону № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до ст. 7 Закону № 2262 та ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів за її вибором.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом на інший. У цьому випадку показник середньої заробітної плати, який застосовується при визначенні заробітку для обчислення пенсії, має бути незмінним.

Натомість позивачу з 25.12.2005 р. було призначено пенсію за вислугу років за Законом № 2262, яким передбачені інші умови і порядок призначення та обчислення пенсії.

Враховуючи, що до 09.03.2021 р. позивачу було призначено пенсію за нормами Закону № 2262, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а тому при обчисленні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 відповідач мав застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (тобто за 2018, 2019, 2020 роки), оскільки за призначенням пенсії відповідно до норм вказаного Закону позивач звернувся вперше.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена Верховним Судом у постановах від 05.07.2018 р. по справі № 565/645/17, від 11.07.2019 р. по справі № 264/6292/16-а, від 15.08.2019 р. по справі № 521/9597/17 і від 06.12.2019 р. по справі № 679/1000/17.

Таким чином, відповідач протиправно при призначенні позивачу пенсії за віком застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 і 2016 роки.

Щодо позовних вимог про зарахування страхового стажу за період з 01.01.2004 р. по 24.12.2005 р. суд враховує, що відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За визначенням ст. 1 Закону № 1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено в ч. 1 ст. 20 Закону № 1058, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, у ч. 10 ст. 20 Закону № 1058 вказано, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень ст. 106 Закону № 1058 відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Тобто, за змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач за період з 01.01.2004 р. по 24.12.2005 р. отримував дохід від Управління Служби безпеки України в Миколаївській області, з якого страхувальником сплачувалися страхові внески (про що зазначено в довідці від 12.12.2017 р. № 108/2-208). Сам факт ненадходження відрахувань із заробітної плати позивача до Пенсійного фонду України за спірні періоди, за відсутності його вини, не є підставою для відмови в зарахуванні позивачу стажу роботи з 01.01.2004 р. по 24.12.2005 р.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належного звітування чи належної сплати страхових внесків.

Щодо позовних вимог про врахування заробітку згідно довідки Управління Служби безпеки України в Миколаївській області від 12.12.2017 р. № 108/2-208 суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Таким чином, визначальним для визначення періодів, за які враховується заробітна плата для обчислення пенсії, є бажання пенсіонера та підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

Відповідач надав копію акту від 12.05.2021 р. № 1451 про результати перевірки достовірності довідки від 12.12.2017 р. № 108/2-208. Перевіркою встановлено, що за первинними документами за березень 1999 року нараховано заробітну плату в сумі 192,52 грн, у тому числі виплата "инд" у розмірі 15,22 грн, а в довідці відображено 177,30 грн. За первинними документами за жовтень 2005 року нараховано заробітну плату в сумі 1205,15 грн, у тому числі виплата "инд" у розмірі 226,57 грн, а в довідці відображено 978,58 грн.

Саме невідповідність даних первинних документів та довідки в частині березня 1999 року та жовтня 2005 року відповідач вказав як підставу для неврахування відповідної довідки для зарахування заробітку позивача за період з травня 1995 року по грудень 2003 року.

Щодо встановлених відповідачем невідповідностей суд зазначає, що в довідці зазначено менший розмір заробітної плати, ніж загальний розмір, зазначений у первинних документах за відповідні місяці. Довідка містить лише заробітну плату, за вирахуванням певної суми, яка в первинних документах відображена як "инд" (192,52 - 15,22 = 177,30 і 1205,15 - 226,57 = 978,58). Тобто, відповідачем не виявлено завищення даних заробітку, зазначених у довідці, у порівнянні з даними первинних документів. Використання скорочення типів нарахувань без їх розшифровки та некоректне зазначення даних в первинних документах не може мати наслідком неврахування заробітку позивача для обчислення суми пенсії.

Пенсія, так само як і заробітна платня, є за своєю правовою природою взаємопов`язаними та рівнозначними формами соціального забезпечення, які виплачуються пенсіонерам та працівникам. Відмова відповідача на проведення перерахунку пенсії з урахуванням бажаного позивачем періоду порушує її право мирно володіти своїм майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених у справі обставин та висновків суду, відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для задоволення позову.

Водночас, вимога позивача про здійснення виплати пенсії є похідною від вимоги про зобов`язання провести перерахунок пенсії. Здійснення перерахунку матиме наслідком виплату відповідної суми різниці. Окрім того, виплата позивачу сум перерахунку є обов`язком відповідача, який він має виконувати в силу закону. Слід також зазначити, що право позивача на отримання сум недоплаченого розміру пенсії, яка має бути нарахована відповідачем у результаті здійснення перерахунку на виконання рішення суду, відповідачем ще не порушено. Отже, вимога позивача щодо зобов`язання відповідача сплати різницю є передчасною.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанції про сплату судового збору в загальній сумі 2724,00 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про визнання протиправними дій щодо невірного застосування норм закону при обчисленні пенсії за віком; зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди проходження військової служби з 01.01.2004 р. по 24.12.2005 р. та здійснити перерахунок коефіцієнта стажу, починаючи з 09.03.2021 р.; зобов`язання включити до обчислення коефіцієнта заробітної плати заробітки згідно довідки Управління Служби безпеки України в Миколаївській області від 12.12.2017 р. № 108/2-208 та здійснити перерахунок коефіцієнта заробітної плати, починаючи з 09.03.2021 р.; зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки, а також здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 09.03.2021 р., - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження військової служби з 01.01.2004 р. по 24.12.2005 р. та здійснити перерахунок коефіцієнта стажу, починаючи з 09.03.2021 р.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області включити до обчислення коефіцієнта заробітної плати ОСОБА_1 заробітки згідно довідки Управління Служби безпеки України в Миколаївській області від 12.12.2017 р. № 108/2-208 та здійснити перерахунок коефіцієнта заробітної плати, починаючи з 09.03.2021 р.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 09.03.2021 р.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) судовий збір у сумі 2724,00 грн (дві тисячі сімсот двадцять чотири грн 00 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.10.2021 р.

Суддя Н. В. Лісовська