Справа № 340/4278/20
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2021 року м. Кропивницький Справа №340/4278/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Кропивницької міської ради

відповідача-2: Виконавчого комітету Кропивницької міської ради

про визнання протиправним та нечинним протокольного рішення.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького про визнання протиправними та нечинними протокольних рішень міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького від 11 березня 2020 року №4, від 17 березня 2020 року №5, від 25 березня 2020 року №6, від 26 березня 2020 року №7, від 03 квітня 2020 року №8, від 14 квітня 2020 року №9, від 17 квітня 2020 року №10, від 25 травня 2020 року №12, від 28 травня 2020 року №14, від 02 червня 2020 року №15, від 23 червня 2020 року №16, від 26 червня 2020 року №17 (крім пункту 3 питання 2 цього рішення), від 30 липня 2020 року №18, від 20 серпня 2020 року №20, від 31 серпня 2020 року №21.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на сайті Міської ради міста Кропивницького він знайшов протокольні рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького, що по суті є нормативно-правовими та регуляторними актами. Позивач вважає, що оскаржувані рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького, підпадають під визначення нормативно-правових та регуляторних актів, а їхня розробка, розгляд, прийняття та оприлюднення відбулося з повним ігноруванням порядку, встановленого Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», Законом України «Про доступ до публічної інформації», Законом України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації». На думку позивача, видання відповідачем оскаржуваних рішень не відповідає принципу «належного урядування». Вони видані не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законами України, без використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, нерозсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, дискримінаційно, непропорційно, без урахування права позивача на участь у процесі прийняття рішення, несвоєчасно, а тому вони підлягають скасуванню.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 р. у справі №340/4091/20 роз`єднано позовні вимоги у самостійні провадження (а.с.23-24).

Предметом спору у даній справі є визнання протиправним та нечинним протокольного рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького від 26 червня 2020 року №17 (крім пункту 3 питання 2 цього рішення).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.25-26).

27.10.2020 р. уповноваженою особою Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького подано відзив на позовну заяву (а.с.44-48). У відзиві зазначено, що позивач як фізична особа не є суб`єктом правовідносин, які виникли за наслідками прийняття відповідачем рішення. Наголошено на тому, що дія Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям актів, прийнятих з питань запровадження та здійснення заходів правового режиму на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. На думку відповідача, прийняття Міською комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій оскаржуване рішення не потребувало реалізації процедур, передбачених цим Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Також наголошено на тому, що Міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій не є регуляторним органом в розумінні Закону.

02.11.2020 р. підготовче засідання відкладено за клопотанням позивача (а.с.57, 58).

24.11.2020 р. та 08.12.2020 р. підготовче засідання відкладено у зв`язку з неявкою у судове засідання сторін (а.с.72, 76).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 р. відкладено підготовче засідання у справі та запропоновано позивачу надати письмові пояснення щодо заміни відповідача Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького на Виконавчий комітет Кропивницької міської ради (а.с.90-91).

10.02.2021 р. позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.97-99).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 р. здійснено заміну найменування відповідача Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького на Міську комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Кропивницької міської ради та залучено Виконавчий комітет Кропивницької міської ради до участі у справі як співвідповідача (а.с.100-101).

03.03.2020 р. представником Виконавчого комітету Кропивницької міської ради подано відзив на позовну заяву у якому заперечено щодо позовних вимог (а.с.107-111). У відзиві зазначено, що позивач як фізична особа не є суб`єктом правовідносин, які виникли за наслідками прийняття відповідачем рішення. Представник відповідача-2 вказує на те, що оскаржуване рішення є актом індивідуальної дії, прийнятим відповідачем відносно конкретних суб`єктів по конкретному випадку та на час звернення позивача з адміністративним позовом про його оскарження майже повністю реалізований та вичерпав свою дію.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні у порядку письмового провадження (а.с.116).

31.03.2021 р. представником відповідача-2 подано заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.125).

02.04.2021 р. позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.126-128).

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, а розгляд справи згідно з ч.9 ст.205 КАС України проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2020 року відбулося позачергове засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького на якому розглядалося питання: 1. Про загрозу виникнення надзвичайної ситуації на території загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Міської ради міста Кропивницького, розташованої по вул. Новгородська, 41; 2. Про внесення змін до протокольного рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 26 березня 2020 року №7; 3. Різне (а.с.40).

Міською комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького за результатами позачергового засідання прийнято рішення, оформлене протоколом №17 від 26.06.2020 р. (а.с.40-41) щодо першого питання вирішено:

1. Інформацію ОСОБА_2 , ОСОБА_3 взяти до відома та доручити:

ОСОБА_6, ОСОБА_3

2. Опрацювати питання проведення будівельно-технічної експертизи стану металевої труби на території ЗОШ No 2 організацією, яка має ліцензію на виконання вказаних робіт;

Термін виконання - до 30 червня 2020 року

ОСОБА_4 , ОСОБА_3

3. Опрацювати питання проведення робіт по демонтажу металевої труби на території ЗОШ №2 підрядною організацією, яка має ліцензію на виконання вказаних робіт;

Термін виконання - до 30 червня 2020 року

4. Опрацювати питання щодо оплати проведення акредитованою організацією будівельно-технічної експертизи стану труби та підрядником робіт по її демонтажу за рахунок фінансових ресурсів з міського бюджету, які передбачені галузевими програмами управління освіти;

Термін виконання - до 30 липня 2020 року.

5. З метою створення умов для заїзду спеціальної техніки для проведення демонтажних робіт на території ЗОШ №2 організувати проведення відповідних підготовчих робіт;

Термін виконання - до 30 червня 2020 року.

ОСОБА_2

6. Організувати виділення пожежного колінчатого автопідіймача для проведення демонтажних робіт на території ЗОШ №2;

Термін виконання - 30 червня 2020 року.

Стосовно другого питання вирішено:

1. Інформацію ОСОБА_5 взяти до відома.

2. Скасувати абзац 5 пункту 1 питання 2 протокольного рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 26 березня 2020 року №7;

3. На період дії карантинних заходів відновити з 01 липня 2020 року з 09.00 год. до 15.00 год. перевезення пільгових категорій громадян громадським транспортом, зокрема на тролейбусних та автобусних маршрутах, які здійснюють перевезення пасажирів у звичайному режимі руху.

Термін виконання - на період карантинних заходів.

Відносно третього питання вирішено:

1. Інформацію ОСОБА_3 взяти до відома та доручити:

ОСОБА_3

2. Дозволити керівникам закладів дошкільної освіти, з урахуванням запитів батьківської громади, з 01 липня 2020 року додатково відкрити групи для дітей з дотриманням карантинних вимог, визначених Постановою Головного Державного санітарного лікаря України від 21.05.2020 року №25 «Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів у закладах дошкільної освіти на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Термін виконання - з 01 липня 2020 року.

3. Адміністрації закладів дошкільної освіти попередньо встановити готовність закладу до відкриття нових груп, що відобразити у відповідних актах.

Термін виконання - по готовності закладів до відкриття нових груп.

4. Адміністрації закладів дошкільної освіти проаналізувати контингент вихованців для відвідування садочка в найближчий час та провести роз`яснювальну роботу з батьками щодо особливостей роботи дошкільного закладу освіти під час карантину.

Термін виконання - по готовності закладів до відкриття нових груп.

5. Посилити дотримання протиепідемічних та санітарних норм відповідно до вимог Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів у закладах дошкільної освіти на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Термін виконання - на період карантинних заходів.

6. Прийом дітей для відвідування закладів дошкільної освіти здійснювати лише після наданням батьками вихованців довідки про стан здоров`я дитини та його епідеміологічне оточення, з дозволом відвідування дитячого колективу.

Термін виконання - з 01 липня 2020 року.

7. Дотримання протиепідемічних та санітарних норм при роботі закладів дошкільної освіти тримати на постійному контролі.

Термін виконання - на період карантинних заходів.

8. Контроль за виконанням рішення покласти на керівників виконавчих органів Міської ради міста Кропивницького відповідно до делегованих та владних повноважень.

Позивач, оскаржуючи рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького, оформлене протоколом №17 від 26.06.2020 р. (крім пункту 3 питання 2 цього рішення), вважає його нормативно-правовим (регуляторним) актом. Натомість представник відповідача-2 наполягає на тому, що оскаржуване рішення не є нормативно-правовим (регуляторним) актом.

Отже, ключовим питанням у межах даного позову є визначення правової природи оскаржуваного акта, прийнятого міською комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького.

У розумінні пунктів 18, 19 частини 1 статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Визначальною особливістю нормативного акта є його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин. Тобто об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, які беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу.

Натомість індивідуальні акти мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладаються певні обов`язки і об`єктом правового регулювання виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи. Адресат юридичних приписів ненормативного акта завжди чітко визначений, і залежно від обставин, ініціатором його видання може бути як адресат, так і видавник відповідного акта.

Тобто співвідношення між нормативними актами і ненормативними визначається, зважаючи на мету їхнього видання: ненормативний акт є актом реалізації норм права, який видається тільки задля розв`язання певної ситуації за індивідуально визначених обставин і умов, тоді як нормативні акти містять приписи права, що стосуються прав та інтересів невизначеного кола суб`єктів, і яке реалізується без темпоральних обмежень.

Таке розуміння щодо розмежування нормативних і ненормативних (індивідуальних) актів викладено Верховним Судом у постанові від 24.07.2019 р. у справі №182/2428/16-а (2-а/0182/102/2016) (провадження №К/9901/54061/18).

У пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 зазначено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

З огляду на абз.3-5 ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 р. №1160-IV (далі за текстом - Закон №1160) регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Отже, законодавчо закріплено, що регуляторним актом може визнаватися як нормативно-правовий акт, так й інший офіційний письмовий документ, який відповідає певним ознакам.

Для визнання нормативно-правового акта регуляторним необхідно, щоб такий акт або окремі його положення були спрямовані на регулювання: господарських відносин або адміністративних відносин між регуляторними органами та суб`єктами господарювання або адміністративних відносин між іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.

Для визнання іншого офіційного письмового документа регуляторним актом, окрім вищезазначених умов, відповідно до Закону №1160 необхідна сукупна наявність таких ознак. Документ повинен: встановлювати, змінювати чи скасовувати норми права; застосовуватися неодноразово; стосуватися невизначеного кола осіб.

Водночас, відповідно до абз.9 ч.2 ст.3 Закону №1160 дія цього Закону не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям актів, прийнятих з питань запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного, надзвичайного стану, оголошення зони надзвичайної екологічної ситуації на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, а також з питань мобілізації та демобілізації.

Окрім того, суд враховує, що обов`язковою ознакою рішення (нормативно-правового акта чи індивідуального акта), а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Так, рішенням суб`єкта владних повноважень є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити, породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин, має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин та поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб`єктів.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 р. №1645-ІІІ (далі за текстом - Закон №1645) органи місцевого самоврядування у сфері захисту населення від інфекційних хвороб: забезпечують проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на територіях населених пунктів, у місцях масового відпочинку населення та рекреаційних зонах, а також робіт по ліквідації епідемій та спалахів інфекційних хвороб і вирішують питання фінансового та матеріально-технічного забезпечення цих заходів і робіт; вирішують інші питання у межах повноважень, визначених законом.

Частиною 1 статті 11 Закону №1645 визначено, що організація та проведення профілактичних і протиепідемічних заходів, зокрема щодо санітарної охорони території України, обмежувальних заходів стосовно хворих на інфекційні хвороби та бактеріоносіїв, виробничого контролю, у тому числі лабораторних досліджень і випробувань при виробництві, зберіганні, транспортуванні та реалізації харчових продуктів і продовольчої сировини та іншої продукції, при виконанні робіт і наданні послуг, а також організація та проведення медичних оглядів і обстежень, профілактичних щеплень, гігієнічного виховання та навчання громадян, інших заходів, передбачених санітарно-гігієнічними та санітарно-протиепідемічними правилами і нормами, у межах встановлених законом повноважень покладаються на органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, органи державної санітарно-епідеміологічної служби, заклади охорони здоров`я, підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, а також на громадян.

Згідно з ч.ч.1, 2, 6 ст.29 Закону №1645 карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.30 Закону №1645 на територіях, де встановлено карантин, місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування надається право: залучати підприємства, установи, організації незалежно від форм власності до виконання заходів з локалізації та ліквідації епідемії чи спалаху інфекційної хвороби; залучати для тимчасового використання транспортні засоби, будівлі, споруди, обладнання, інше майно підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, необхідне для здійснення профілактичних і протиепідемічних заходів, із наступним повним відшкодуванням у встановленому законом порядку його вартості або витрат, пов`язаних з його використанням; установлювати особливий режим в`їзду, виїзду на території карантину та окремих адміністративно-територіальних одиниць громадян і транспортних засобів, а у разі необхідності проводити санітарний огляд речей, багажу, транспортних засобів та вантажів; запроваджувати більш жорсткі, ніж встановлені нормативно-правовими актами, вимоги щодо якості, умов виробництва, виготовлення та реалізації продуктів харчування, режиму обробки та якості питної води; установлювати особливий порядок проведення профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних, та інших заходів; створювати на в`їздах, виїздах на території карантину та окремих адміністративно-територіальних одиниць, що знаходяться на території карантину, контрольно-пропускні пункти, залучати в установленому порядку для роботи в цих пунктах військовослужбовців, працівників, матеріально-технічні та транспортні засоби підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, частин та підрозділів центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах оборони і військового будівництва, охорони громадського порядку.

З огляду на п.23 розділу Х Закону №1645 тимчасово, на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, з урахуванням епідемічної ситуації, можуть бути запроваджені обмежувальні протиепідемічні заходи щодо фізичних осіб.

У розумінні абз.20 ст.1 Закону №1645 обмежувальні протиепідемічні заходи - медико-санітарні та адміністративні заходи, що здійснюються в межах осередку інфекційної хвороби з метою запобігання її поширенню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням змін внесених постановами від 16.03.2020 р. №215, від 25.03.2020 р. №239, від 22.04.2020 р. №291,від 04.05.2020 р. №343, установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі за текстом - Постанова №392), з урахуванням змін внесених постановою від 17.06.2020 р. №500, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Пунктом 1 Положення про міську комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 28.03.2017 р. №160 (далі за текстом - Положення) міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (далі - комісія) є постійно діючим органом, який утворюється виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради з метою забезпечення координації діяльності органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій міста незалежно від форм господарювання, пов`язаної із забезпеченням техногенно-екологічної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій, організаційних заходів протидії терористичній діяльності та воєнній загрозі, запобігання виникненню надзвичайних ситуацій і реагування на них.

Згідно з п.2 Положення Комісія у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, а також указами Президента України і постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, рішеннями Державної, регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій і цим Положенням.

З огляду на абз.5, 20 пп.1, п.4 п.3 Положення основними завданнями комісії є: координація діяльності органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій міста незалежно від форм господарської діяльності, пов`язаною із: забезпеченням реалізації вимог техногенної та пожежної безпеки; забезпеченням санітарного та епідемічного благополуччя населення; підвищення ефективності діяльності органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій під час реагування на надзвичайну ситуацію.

Зважаючи на пункт 4 Положення Комісія відповідно до покладених на неї завдань: 1) у режимі повсякденної діяльності: здійснює координацію діяльності органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій міста щодо розроблення і виконання заходів у сфері цивільного захисту та техногенно-екологічної безпеки; здійснює заходи щодо забезпечення захисту населення, сталого функціонування господарських об`єктів, зменшення можливих матеріальних втрат та збереження національної культурної спадщини у разі виникнення надзвичайної ситуації; 2) у режимі підвищеної готовності: здійснює заходи щодо активізації роботи з проведення спостереження та контролю за станом навколишнього природного середовища, перебігом епідемій і спалахами інфекційних захворювань, масовими харчовими отруєннями населення, обстановкою на потенційно небезпечних об`єктах і прилеглих до них територіях, прогнозування можливості виникнення надзвичайної ситуації та її масштабів; організовує розроблення плану комплексних заходів щодо захисту населення і територій у разі виникнення надзвичайної ситуації, забезпечення сталого функціонування господарських об`єктів; забезпечує координацію заходів щодо запобігання виникненню надзвичайної ситуації об`єктового і місцевого рівнів; готує пропозиції щодо визначення джерел і порядку фінансування заходів реагування на надзвичайну ситуацію; координує заходи щодо створення резерву засобів індивідуального захисту та матеріальних резервів для запобігання виникненню надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків, визначає обсяги і порядок використання таких резервів.

Відповідно до п.9 Положення рішення комісії оформляється протоколом, який підписується головою та відповідальним секретарем комісії.

Пунктом 10 Положення встановлено, що рішення комісії, прийняті у межах її повноважень, є обов`язковими для виконання територіальними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями міста незалежно від форм господарської діяльності.

Таким чином, до повноважень міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Кропивницької міської ради відноситься прийняття протокольних рішень, зокрема спрямованих на координацію діяльності органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій міста, пов`язаною із забезпеченням санітарного та епідемічного благополуччя населення.

З огляду на зміст протоколу №17 від 26.06.2020 р., судом встановлено, що прийняті рішення (крім пункту 3 питання другого) є індивідуальними (ненормативними) актами, оскільки носять інформаційно-організаційний (розпорядчий) характер, спрямовані на вирішення відповідних питань та стосуються конкретних службових осіб у межах їх посадових обов`язків щодо запобігання виникненню надзвичайної ситуації на території загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Міської ради міста Кропивницького у зв`язку із технічним станом металевої труби, а також запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), породжують зобов`язання саме для таких осіб, підлягають застосуванню упродовж періоду встановлення карантину або в інші строки визначені у рішеннях.

Оскаржувані рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій оформлених протоколом №17 від 26.06.2020 р. не є регуляторним актом у розумінні Закону №1160.

За правилами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За змістом п.9 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених право осіб у сфері публічно-правових відносин. При цьому обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушення його прав та інтересів оскаржуваним рішенням.

У постанові від 12.12.2018 р. у справі №802/2474/17-а (провадження №К/9901/55094/18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов`язки позивача.

Верховний Суд у постанові від 12.05.2021 р. у справі №640/11938/20 (провадження №К/9901/8532/21) вказав на те, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах. Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Таким чином, право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується. Право на захист є суб`єктивним правом, яке з`являється в особи з моменту порушення його прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки судом встановлено, що оскаржувані рішення міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних, оформлені протоколом №17 від 26.06.2020 р. є актами індивідуальної дії, які породжують права й обов`язки лише для тих суб`єктів (посадових осіб), яким вони адресовані, то такі рішення не стосуються прав, свобод чи інтересів позивача, а тому не зумовлюють у нього права на оскарження таких рішень.

Суд враховує, що у позовній заяві позивачем не наводяться обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями його прав, свобод та інтересів.

Окрім того, на акти індивідуальної дії не поширюються вимоги щодо оприлюднення встановлені Законами України «Про доступ до публічної інформації» та «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації».

Також оскаржувані рішення не є регуляторними актами у зв`язку з чим на них не поширюються вимоги Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що рішення міської комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Міської ради міста Кропивницького, оформлені протоколом №17 від 26.06.2020 р., прийняті відповідачем-1 у межах повноважень та відповідають критеріям встановленим ч.2 ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем. Натомість відповідачами не надано доказів понесення судових витрат у даній справі.

Керуючись ст.ст.132, 142, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Кропивницької міської ради (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41), Виконавчого комітету Кропивницької міської ради (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, ) про визнання протиправним та нечинним протокольного рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду - 23 жовтня 2021 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт