Справа № 160/15009/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 жовтня 2021 року Справа № 160/15009/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренко Д.В., розглянувши у письмовому провадженні питання щодо зупинення провадження у адміністративній справі №160/15009/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () №15 від 06.04.2021 року (лист від 24.06.2021 року №20430-15494/Л-01/8-0400/21) в частині зменшення відсотку (проценту) розміру призначеної пенсії позивача при її перерахунку у зв`язку з підвищенням заробітної плати діючим працівникам прокуратури з 90% до 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, та застосування обмеження суми пенсії максимальним (граничним) розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () здійснити з 01 квітня 2021 року перерахунок та виплату належної ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991 року (зі змінами), ч.20 ст.86 ЗУ "Про прокуратуру" №1697-VІІ від 14.10.2014 року в первинній редакції, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати за відповідною (прирівняною) посадою працюючих працівників прокуратури без застосування обмеження суми пенсії максимальним (граничним) розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури №21-133вих-21 від 01.04.2021 року, а також здійснити виплату різниці в нарахованій та виплаченій позивачу сумі пенсії за період з 01.04.2021 року по теперішній час.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами. Також, цією ухвалою суду було витребувано у відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача.

30.09.2021 року засобами поштового зв`язку до суду від відповідача надійшов відзив на позов, разом із витребуваними ухвалою суду від 06.09.2021 року матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 .

05.10.2021 року від позивача засобами поштового зв`язку до суду надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, зміст позовних вимог та подані до суду сторонами письмові докази, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року по справі №580/5962/20 (адміністративне провадження №К/9901/15917/21) було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі №580/5962/20. В ухвалі зазначено, що предметом оскарження у даній справі є дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачеві пенсії за вислугу років (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97149506).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року справу №580/5962/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії було передано на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав (https://reyestr.court.gov.ua/Review/100057825).

У п.1 розд.І вищевказаної ухвали суду зазначено, що 14.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - ГУ ПФУ в Черкаській області) від 22.10.2020 №24 про перерахунок пенсії; зобов`язати останнього перерахувати з 01.10.2020 та виплатити йому пенсію у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, що визначена у довідці Черкаської обласної прокуратури від 16.10.2020 №21-601, без обмеження граничного розміру та з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що відсотковий рівень у розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати передбачений для призначення, а не перерахунку пенсій, тому при перерахунку його пенсії повинен застосовуватися той відсоток, який діяв на момент її призначення; оскільки пенсія йому призначена до 01.01.2016, то до розміру його пенсії не можуть застосовуватися обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII).

Відповідно до п.6 розд.ІІ, суди встановили, що ОСОБА_1 отримує пенсію з 03.03.2003, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХII), у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати. 16.10.2020 Черкаська обласна прокуратура видала позивачу довідку від 16.10.2020 №21-601 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій. 19.10.2020 позивач звернувся з заявою до ГУ ПФУ в Черкаській області щодо перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, без обмеження її максимальним розміром. За наслідками розгляду цієї заяви, відповідач 22.10.2020 прийняв рішення, яким для розрахунку пенсії застосував 60, а не 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, а також обмежив її розмір десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Згідно з пунктами 9-24 розд.V, спірними у цій справі є питання щодо розміру відсотків, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону №1789-XII, а також застосування при перерахунку такої пенсії обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Оцінюючи доводи касаційної скарги про перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів встановила, що Верховний Суд вже розглядав справи з подібними правовідносинами.

Щодо розміру відсотків, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону №1789-XII, вже склалася стала судова практика.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду сформував правовий висновок про те, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90, а потім 80 і згодом 60 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, а також положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Отже, при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, має застосовуватись норма, що визначає розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії (постанова від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а; постанова від 22.06.2018 у справі №635/6663/16-а; постанова від 19.12.2018 у справі №725/1352/16-а; постанова від 29.04.2020 у справі №490/5366/16-а; постанова від 08.06.2021 у справі №263/15245/16-а).

Водночас немає єдності судової практики щодо питання застосування при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону №1789-XII, обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалюючи постанови від 15.05.2019 у справі №554/4191/17, від 21.11.2019 у справі №161/14321/16-а, від 02.05.2020 у справі №704/87/17, від 10.09.2021 у справі №580/5238/20 та від 03.06.2021 у справі №359/3736/17, Верховний Суд виходив із того, що при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону №1789-XII, пенсійним органом обґрунтовано застосовано обмеження максимального розміру пенсії.

Водночас у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а викладено висновок про те, що оскільки позивач є непрацюючим пенсіонером, і пенсія призначена йому до 01.01.2016, то до розміру пенсії позивача не застосовуються обмеження максимального розміру пенсії, визначені абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку є підстави для передачі справи на розгляд палати, оскільки наявні підстави для відступлення від правової позиції Верховного Суду, викладеної в його постанові від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а.

За змістом статті 2 Закону №3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

На думку колегії суддів, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI щодо осіб, в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон №1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у випадку перевищення (внаслідок перерахунку) максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону №1789-XII, застосовуються обмеження, передбачені абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах.

Ухвалою від 11 жовтня 2021 року суддя Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Рибачук А.І., призначив справу до розгляду Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у порядку спрощеного позовного провадження (письмовому провадженні) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м.Київ, вул.Московська, 8, корпус 5 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/100249675).

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Зробивши порівняльний аналіз учасників справи, а також предмету та підстав позову в адміністративних справах №580/5962/20 та №160/15009/21, судом встановлено, що відповідачами у справах є один і той самий суб`єкт владних повноважень, а саме Пенсійний фонд України, спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги, тобто, у касаційному порядку Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав переглядається судове рішення у подібних правовідносинах, але в іншій справі.

Згідно з п.5 ч.2 ст.236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Таким чином, враховуючи, що ухвалою від 11 жовтня 2021 року по справі №580/5962/20 (адміністративне провадження №К/9901/15917/21) суддя Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду призначив справу до розгляду Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у порядку спрощеного позовного провадження (письмовому провадженні) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, на даний час перегляд судового рішення триває, тому суд вважає, що є всі підстави щодо зупинення провадження у даній адміністративній справі, до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №580/5962/20.

Згідно з ч.4 ст.236 КАС України, про зупинення провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про зупинення провадження у справі може бути оскаржена.

Частиною 5 ст.250 КАС України визначено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 236, 242, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у адміністративній справі №160/15009/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №580/5962/20.

Копію ухвали направити всім сторонам по справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко