Справа № П/620/7992/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № П/620/7992/21 Суддя (судді) першої інстанції: Лобан Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), треті особи - Київська міська рада, Комунальна служба перевезень виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), треті особи - Київська міська рада, Комунальна служба перевезень виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 відкрито провадження у справі.

Разом з позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення дії розпоряджень Київського міського голови від 24.06.2021 № 535 «Про звільнення ОСОБА_1 » та № 536 «Про виконання обовязків начальника Комунальної служби перевезень виконавчого органу Київської міської ради «КМДА)».

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 р. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції про забезпечення позову, Департамент транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, при цьому, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29.09.2021.

Розгляд апеляційної скарги 29.09.2021 не відбувся з поважних причин.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції погодився з доводами заявника та вказав на те, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом, про який просить заявник, має на меті збереження існуючого становища до закінчення розгляду справи по суті. Крім доводів заявника, суд звернув увагу на відсутність в матеріалах справи доказів ініціативи припинення контракту за два місяці до закінчення строку його дії.

Доводи апеляційної скарги:

- судом не враховано наявність ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.07.2021 у справі № 640/17903/21 та від 09.07.2021 у справі № 640/18799/21, що набрали законної сили та якими, позивачу було відмовлено у задоволенні заяв про забезпечення позову;

- суд не врахував, що позов у даній справі не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства;

- суд не врахував, що розпорядження № 535 та № 536 є актами ненормативного характеру індивідуальної дії, які вичерпали свою дію фактом виконання, а тому, не можуть бути зупиненими;

- апелянт наголошує на тому, що у суду першої інстанції взагалі не було підстав для забезпечення позову в даній справі.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Насамперед, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Слід зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також, оцінки належності, допустимості та достовірності, як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та з`ясованим обставинам, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових та передчасних висновків про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та про наявність підстав для її задоволення.

Таким чином, колегія суддів не вбачає достатніх та обґрунтованих підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та за даних обставин, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, ознайомившись зі змістом заяви та доданих до неї матеріалів, колегія суддів вважає, що до розгляду справи по суті неможливо зробити висновок про очевидну протиправність спірних розпоряджень Київського міського голови. В той же час, наявність очевидних ознак протиправності дій та/або рішення суб`єкта владних повноважень може бути встановлена судом на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності, як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, у даному випадку, відсутні.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвели до помилкового вирішення заяви про забезпечення позову, а тому, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, а в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 р. - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко