Справа № 340/924/21
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/924/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

за участю секретаря судового засідання Войтянової А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (надалі ГУ ДПС у Кіровоградській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-1123 від 12.06.2020 року.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що спірним рішенням йому визначено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік у розмірі 208 089, 57 грн. за об`єкт нерухомого майна блок допоміжних цехів №3 по АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 якого зареєстровано за позивачем. Позивач стверджує, що у зв`язку з розпочатою у 2016 році реконструкцією за вказаною адресою знаходяться з/б сваї, з/б стакани (фундамент) блоку допоміжних цехів, які не відповідають інженерно-будівельним ознакам будівлі, що підтверджується зокрема технічними паспортами від 20.07.2016 року, від 11.02.2020 року. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни щодо характеристик цього об`єкта нерухомого майна не внесено, тому що відповідно до рішення державного реєстратора №51217886 від 19.02.2020 року такі зміни вносяться під час проведення державної реєстрації права власності на такий об`єкт у результаті вчинення дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення речових прав. Позивач наполягає, що відповідач невірно визначив об`єкт оподаткування та безпідставно нарахував йому податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. З цих підстав просить суд визнати спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та скасувати його.

Ухвалою судді від 15.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що належний позивачу об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою АДРЕСА_2 , є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як об`єкт нежитлової нерухомості. Попри надані позивачем до звірки висновки щодо зруйнування об`єкту нерухомого майна будівлі блоку допоміжних цехів №3, існує рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно міської ради міста Кропивницького №51217886 від 19.02.2020 року, яким відмовлено у внесенні зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з реєстраційним номером 01. Вказаний об`єкт нерухомого майна не належить до переліку, визначеного пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, а позивач не має пільг зі сплати податку, передбачених п.266.4 ст.266 ПК України. Доводячи правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 21.05.2021 року суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив справу до розгляду у судовому засіданні.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

За договором купівлі-продажу від 05.07.2016 року №1670, укладеним між ТДВ "Машинобудівний завод "Коліймаш" та ОСОБА_1 , останній придбав у власність 1/2 частку блоку допоміжних цехів №3, розташованого у АДРЕСА_2 (нерухоме майно). Блок допоміжних цехів №3, 1/2 частка якого відчужується за цим договором, загальною площею 33243, 8 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 5, 6606 га. (а.с. 8 9, т.1)

Інша частка блоку допоміжних цехів №3 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2016 року №1667, укладеного з ТДВ "Машинобудівний завод "Коліймаш".

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі цих договорів 05.07.2016 року зареєстровано право спільної часткової власності на блок допоміжних цехів №3 загальною площею 33243, 8 кв.м. за ОСОБА_1 (1/2 частка) та ОСОБА_2 (1/2 частка). (а.с. 6-7, т.1)

ГУ ДПС у Кіровоградській області відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, згідно з пп.266.7.2 п.266 ст.266 ПК України винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1123 від 12.06.2020 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік у розмірі 208 089, 57 грн. (а.с. 3, т.1)

Позивач 11.12.2021 року звернувся до ГУ ДПС у Кіровоградській області із заявою про проведення звірки щодо нарахування суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік по об`єкту оподаткування блоку допоміжних цехів №3 по АДРЕСА_2 , стверджуючи, що цей об`єкт не відповідає ознакам будівлі та не є об`єктом оподаткування. (а.с. 5, т.1)

ГУ ДПС у Кіровоградській області листом від 22.02.2021 року повідомило позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку податку та скасування податкового повідомлення-рішення №0-1123 від 12.06.2020 року. (а.с. 4, т.1)

Не погоджуючись з цими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що порядок адміністрування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, унормований статтею 266 Податкового кодексу України (надалі ПК України).

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

У підпункті 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України наведені правила визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

У підпункті 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України наведений перелік об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які не є об`єктом оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За правилами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпунктів 266.7.1, 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Згідно з підпунктом 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

- об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

- розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

- права на користування пільгою із сплати податку;

- розміру ставки податку;

- нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Підпунктом 266.10.3 пункту 266.10 статті 266 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

14.1.129. об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки;

14.1.129-1. об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі;

14.1.15. будівлі - земельні поліпшення, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення майна, тварин, рослин, збереження інших матеріальних цінностей, провадження економічної діяльності;

14.1.238. споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель і призначені для виконання спеціальних технічних функцій;

14.1.75. земельне поліпшення - результати будь-яких заходів, що призводять до зміни якісних характеристик земельної ділянки та її вартості. До земельних поліпшень належать матеріальні об`єкти, розташовані у межах земельної ділянки, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення, а також результати господарської діяльності або проведення певного виду робіт (зміна рельєфу, поліпшення ґрунтів, розміщення посівів, багаторічних насаджень, інженерної інфраструктури тощо).

Відповідно до статті 5 ПК України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Отже, до об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, належать, зокрема, об`єкти нежитлової нерухомості (пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України) - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду (пп.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 ПК України) та є земельними поліпшеннями, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення майна, тварин, рослин, збереження інших матеріальних цінностей, провадження економічної діяльності (пп. 14.1.15 п.14.1 ст.14 ПК України).

Таким чином, об`єкти нерухомості, які не мають ознак будівель в значенні пп.14.1.15 п.14.1 ст.14 Кодексу, зокрема споруди, не підпадають під визначення об`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.7.4 пункту 266.7 статті 266 ПК України органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №476 затверджено Порядок подання органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та органами, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, відомостей, необхідних для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Цей Порядок визначає механізм подання органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та органами, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, контролюючим органам відомостей, необхідних для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (далі - відомості).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку Мін`юст подає ДФС інформацію про об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у тому числі нерезидентів (далі - нерухоме майно), із зазначенням прізвища, імені та по батькові фізичної особи, реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку у паспорті), найменування юридичної особи та її податкового номера, адреси і типу нерухомого майна, його реєстраційного номера, загальної та житлової площі нерухомого майна, виду спільної власності (у разі, коли таке майно належить на праві спільної власності), розміру частки у праві спільної власності (у разі, коли таке майно належить на праві спільної часткової власності), підстави виникнення права власності і дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Передача зазначеної інформації здійснюється на центральному рівні між Мін`юстом і ДФС в електронній формі телекомунікаційними каналами зв`язку.

Формати інформаційних файлів, регламент передачі інформації, форма журналів обліку переданих та отриманих інформаційних файлів визначаються спільними актами Мін`юсту і Мінфіну.

Відповідач у ході судового розгляду не надав доказів отримання ним на момент винесення спірного податкового повідомлення-рішення від Мін`юсту відомостей, необхідних для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік щодо належного ОСОБА_1 об`єкту нерухомого майна, зокрема щодо адреси і типу нерухомого майна, його реєстраційного номера, загальної площі, розміру частки у праві спільної власності, підстав виникнення права власності і дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Натомість у ході судового розгляду справи відповідач посилався на те, що позивач за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 2016 року є власником частки нерухомого майна - 1/2 блоку допоміжних цехів №3 площею 33243, 8 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_2 та є об`єктом нежитлової нерухомості, тож у 2019 році позивач мав податкові зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Відповідач надав суду розрахунок, з якого вбачається, що земельний податок визначений ОСОБА_1 , виходячи із типу об`єкта (нежитлова будівля), розміру частки позивача у праві спільної власності (16621, 90 кв.м.) та зі ставки податку у розмірі 0,30 % від мінімальної заробітної плати на 1 січня звітного року. (а.с. 50, т.1)

Позивач, заперечуючи проти нарахування йому податку, наполягав на тому, що належний йому об`єкт нерухомості 1/2 блоку допоміжних цехів №3 у 2019 році не мав ознак будівлі, оскільки складався лише з фундаменту, що підтверджується документами технічної інвентаризації, проведеної у 2016 та у 2020 роках, а тому цей об`єкт нерухомості не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Перевіряючи такі доводи, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають право власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.

Дія абзацу третього цієї частини не поширюється на випадки використання таких відомостей у судових спорах, пов`язаних з визнанням чи поновленням речових прав.

Зміна ідентифікаційних даних суб`єкта речового права, обтяження речового права та/або зміна характеристик об`єкта нерухомого майна не впливають на дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Зміни характеристик об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, вносяться під час проведення державної реєстрації права власності на такий об`єкт у результаті вчинення дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення речових прав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

На кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна.

Згідно з частинами 1, 2 статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.

У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону.

Частинами 1, 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження та зберігається протягом всього часу існування об`єкта.

Реєстраційній справі присвоюється реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна.

Реєстраційна справа включає заяви на проведення реєстраційних дій, документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії, документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, а також відомості з реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав, запити державного реєстратора та документи, отримані із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141 затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (надалі Порядок №1141, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає процедуру функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), його невід`ємної архівної складової частини та наповнення Державного реєстру прав відомостями про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про суб`єктів та об`єкти таких прав.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1141 ведення Державного реєстру прав передбачає: 1) формування та реєстрацію заяв у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), реєстрацію судових рішень щодо заборони (зняття заборони) вчинення реєстраційних дій у базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, передбачених законодавством, у тому числі електронних копій судових рішень щодо заборони (зняття заборони) вчинення реєстраційних дій; 3) передачу документів у сфері державної реєстрації прав між суб`єктами державної реєстрації прав, їх уповноваженими особами та державними реєстраторами прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор); 4) пошук відомостей у Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині; 5) формування рішень державного реєстратора; 6) відкриття та у випадках, передбачених законом, закриття розділів у Державному реєстрі прав, внесення до розділів або спеціального розділу Державного реєстру прав відомостей про набуття, зміну або припинення речових прав та їх обтяжень, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 7) формування реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна, реєстраційної справи в електронній формі; 8) внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, внесення записів про скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав; 9) надання відомостей з Державного реєстру прав; 10) інформаційну взаємодію з реєстрами (кадастрами), а також з інформаційними системами, держателем (адміністратором) яких є орган державної влади.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1141 у базі даних заяв формуються та реєструються заяви у сфері державної реєстрації прав, у тому числі заяви власників нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій, а також реєструються судові рішення щодо заборони (зняття заборони) вчинення реєстраційних дій з обов`язковим присвоєнням програмними засобами ведення Державного реєстру прав кожній окремій заяві (судовому рішенню) реєстраційного номера та фіксуванням дати і часу реєстрації.

Згідно з підпунктом 3 пункту 7 Порядку №1141 під час формування заяви про державну реєстрацію прав додатково до відомостей, передбачених пунктом 6 цього Порядку, вносяться відомості про тип об`єкта нерухомого майна: земельна ділянка; підприємство; житловий будинок; будівля; споруда; квартира; житлове приміщення; нежитлове приміщення; об`єкт незавершеного будівництва; інший.

Під час формування заяви обирається один із передбачених цим підпунктом типів об`єкта нерухомого майна, крім передбачених законодавством випадків, коли обирається декілька типів об`єктів нерухомого майна.

Пунктом 29 Порядку №1141 передбачено, що до Державного реєстру прав вносяться такі відомості про нерухоме майно: 2) про об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці:

- тип об`єкта нерухомого майна;

- площа об`єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова);

- опис об`єкта нерухомого майна із зазначенням об`єктів, що є приналежністю головної речі (присвоєна літера, римська або арабська цифра відповідно до технічного паспорта, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є головною річчю);

- відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєна літера, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є складною річчю);

- адреса об`єкта нерухомого майна;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (у разі відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна, право власності на який було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно);

- кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований такий об`єкт нерухомого майна (у разі коли об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав).

Суд зазначає, що Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" поділяє нерухоме майно, щодо якого проводиться державна реєстрація прав, на: 1) земельні ділянки та 2) об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

У свою чергу, за правилами Порядку №1141 об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, поділяються на такі типи: 1) житловий будинок; 2) будівля; 3) споруда; 4) квартира; 5) житлове приміщення; 6) нежитлове приміщення; 7) об`єкт незавершеного будівництва; 8) інший. Відомості про тип об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, обов`язково вносяться до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, поняття "об`єкти нерухомого майна" у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є більш широким у порівнянні з поняттям "об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості", яке вживається у Податковому кодексі України. Для цілей визначення об`єкту оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об`єкт нерухомості має бути класифікований як будівля або приміщення.

Класифікацію будівель залежно від їх функціонального призначення наведено у Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженому та введеному в дію наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 року №507.

Відповідно до вказаного Класифікатора об`єктами класифікації є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт.

Будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устатковання, тварин, рослин, а також предметів. До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та т. ін.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за №582/5773, затверджено Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (надалі Інструкція №127), яка визначає механізм проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна всіх форм власності, що здійснюють суб`єкти господарювання, і діє на всій території України.

Згідно з пунктами 5, 10 глави 1 розділу І Інструкції №127 ця Інструкція визначає механізм проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, господарських будівель та споруд з метою: 1) встановлення їх наявності; 2) визначення їх фактичної площі та об`єму; 3) огляду та опису наявних конструктивних елементів об`єктів; 4) встановлення наявності змін у їх плануванні та складі; 5) визначення фізичного зносу конструктивних елементів об`єктів.

За результатами проведення технічної інвентаризації складаються інвентаризаційна справа, у тому числі матеріали технічної інвентаризації, технічні паспорти та обов`язково вносяться відомості про об`єкт нерухомого майна до Реєстру об`єктів нерухомого майна (після створення цього Реєстру).

Відповідно до пунктів 1, 2 глави І розділу ІІІ Інструкції №127 технічній інвентаризації підлягають об`єкти, визначені у розділі II цієї Інструкції, всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках або територіях за окремими адресами (місцезнаходженням (адреса)).

Під час технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна оглядаються основні конструктивні елементи будинків: фундаменти, стіни, перегородки, міжповерхові та горищні перекриття, підлога, вікна, двері, покрівля, а також внутрішнє і зовнішнє опорядження; системи опалення та вентиляції, водопровідно-каналізаційне обладнання, газове і електрообладнання, ліфти, сміттєпроводи тощо.

За визначеннями, наведеними у пункті 2 глави 1 розділу І Інструкції №127:

- технічна інвентаризація - комплекс робіт з обмірювання об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму, технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу (у разі наявності попередньої інвентаризаційної справи) із виготовленням необхідних документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта) та обов`язковим внесенням відомостей про об`єкт нерухомого майна до Реєстру об`єктів нерухомого майна (після створення цього Реєстру);

- виробничі будинки - будинки цехів і споруди, у яких виробляють продукцію;

- нежитлове приміщення (група нежитлових приміщень) - сукупність нежитлових приміщень, які мають сполучення між собою та окремий вихід на сходову клітку, коридор або земельну ділянку чи прилеглу територію і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин;

- приміщення - частина внутрішнього об`єму будівлі, обмежена з усіх сторін захисними конструкціями - стінами або перегородками (у тому числі з вікнами і дверима) зі стелею (перекриттям) і підлогою, з можливістю входу і виходу;

- стіни - основний конструктивний елемент будинку; несуть на собі корисне навантаження (перекриття, перегородки, дах) і призначені для захисту приміщень від атмосферних опадів, опору теплопередачі, інших природно-кліматичних впливів;

- перегородка - вертикальна внутрішня захисна конструкція, що розділяє суміжні приміщення в будинку;

- перекриття - горизонтальна внутрішня захисна конструкція, що розділяє по висоті суміжні приміщення в будинку. За призначенням розрізняють перекриття міжповерхові, підвальні та горищні;

- підлога - верхній або опоряджувальний шар, що накладається на несучу конструкцію перекриття або на ґрунт у підвальному поверсі будинку;

- фундамент - підземна частина будинку, через яку передається навантаження від його надземної частини на ґрунт.

Отже, основні конструктивні елементи будівлі - горизонтальні (перекриття, підлога), вертикальні (стіни, перегородки) і фундаменти - разом складають єдину просторову систему - несучий кістяк будівлі. Внутрішній простір будівлі становлять приміщення - частини внутрішнього об`єму будівлі.

Наявність фундаменту як несучого елементу будівлі є одним з основних критеріїв для визнання будівлі чи споруди як нерухомого майна, проте відсутність надземної частини, а також надземних чи підземних приміщень виключає віднесення об`єкту нерухомого майна до будівель.

З`ясовуючи у ході розгляду справи правовий статус, тип та технічні характеристики належного позивачу об`єкту нерухомості 1/2 блоку допоміжних цехів №3, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , станом на 2019 рік, за який позивачу нараховано податок спірним податковим повідомленням-рішенням, суд дослідив у судовому засіданні реєстраційні справи на нерухоме майно, що зареєстроване на цієї адресою: №01 (а.с. 188 - 249, т.2), №101 (а.с. 177 - 187, т.2) №101 (а.с. 138 - 158, т.1)

Суд установив, що вперше блок допоміжних цехів №3 за адресою АДРЕСА_2 зареєстрований за заявою ТДВ "Машинобудівний завод Коліймаш" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.06.2016 року. При проведенні державної реєстрації права власності за ТДВ "Машинобудівний завод Коліймаш" вперше цьому об`єкту присвоєно реєстраційний номер 01. (а.с. 109, 231 236, т.2)

Для реєстрації права власності ТДВ "Машинобудівний завод Коліймаш" подало зокрема технічний паспорт №158 на блок допоміжних цехів №3, виконаний 09.06.2016 року інженером з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_3 на замовлення ТДВ "Машинобудівний завод Коліймаш". Згідно з цим технічним паспортом 1-поверхова будівля блоку допоміжних цехів №3, розташованого по АДРЕСА_2 , 1980 року побудови, має такі конструктивні елементи: фундамент (з/б сваї), стіни (панелі), покрівля (рулонна), перекриття (з/б плити), підлога (бетон). Її висота складає 9 м, площа основи (забудови) 33768 кв.м., об`єм 303 912 куб.м. Згідно з підрахунком площі будинку основна площа нежитлових (вбудованих) приміщень складає 33243,8 кв.м. (1 цех 15498,7 кв.м., 2 цех 2246,4 кв.м., 3 цех 15468,7 кв.м.) (а.с. 237 240, т.2)

Після придбання цього об`єкту ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу №1670 та №1667 від 05.07.2016 року, укладеними з ТДВ "Машинобудівний завод "Коліймаш", у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.07.2016 року за результатами вчинення нотаріальних дій зареєстровано право спільної часткової власності на блок допоміжних цехів №3 площею 33243,8 кв.м. за ОСОБА_1 (1/2 частка) та ОСОБА_2 (1/2 частка). (а.с. 105 110, 216 - 230, т.2)

Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 11.07.2016 року будівлі "Блок допоміжних цехів №3" присвоєно окрему адресу: АДРЕСА_2 . (а.с. 59 82, т.2)

У зв`язку з цим на підставі довідки Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради №2942 від 18.07.2016 року рішенням державного реєстратора від 19.07.2016 року внесено зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо адреси об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 01. (а.с. 213 215, т.2)

За замовленням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інженером з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_3 проведено технічну інвентаризацію блоку допоміжних цехів №3, розташованого по АДРЕСА_2 , та складено технічний паспорт №160 станом на 20.07.2016 року. Згідно з цим технічним паспортом блок допоміжних цехів №3 має такі конструктивні елементи: фундамент (з/б сваї в з/б стакані). Інші основні конструктивні елементи (стіни, покрівля, перекриття, підлога, сходи), а також інженерне обладнання відсутнє. Площа основи (забудови) складає 33766 кв.м. (а.с. 13 18, т.1)

З метою оформлення речового права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, його власники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у листопаді 2016 році звернулися до Новенської селищної ради за отриманням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4,9581 га в оренду строком на 49 років для розміщення виробничої бази. (а.с. 137, т.1)

За принципом мовчазної згоди вони у грудні 2016 року замовили у ПП "Громадський земельний центр" розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 49 років для розміщення виробничої бази за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 139 140, т.1)

Такий проект землеустрою був розроблений ПП "Громадський земельний центр" у 2017 році, а на його підставі новосформована земельна ділянка площею 4,9581 га зареєстрована у Державному земельному кадастрі 16.07.2018 року за кадастровим номером :22:140:0054, з цільовим призначенням - 11.02. для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, категорією - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, видом використання - для розміщення виробничої бази. (а.с. 128 198, т.1, а.с. 3 - 5, т.2)

У серпні 2018 року проект землеустрою був поданий ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Новенської селищної ради для затвердження. (а.с. 87, т.2)

Як вбачається з листування позивача з Новенською селищною радою у період 2018 2020 років, вказаний проект землеустрою затверджено не було, а договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладено. (а.с. 88 99, т.1)

Натомість Новенська селищна рада прийняла рішення №1238 від 03.09.2019 року "Про затвердження земельної ділянки, право оренди на яку набувається на конкурентних засадах (земельних торгах) ( АДРЕСА_2 )", яким земельну ділянку за кадастровим номером :22:140:0054 включено до переліку земельних ділянок, право оренди на яку набувається на конкурентних засадах (земельних торгах), та вирішено замовити виготовлення технічної документації із землеустрою для продажу права оренди на земельних торгах. (а.с. 8зв.- 9, т.3)

Така технічна документація розроблена на замовлення Новенської селищної ради у 2019 році ПП "Гео-кадастровий центр". (а.с. 8 17, т.3) У її матеріалах відсутні відомості про розміщення на земельній ділянці за кадастровим номером :22:140:0054 об`єктів нерухомого майна будівель чи приміщень.

Рішенням Новенської селищної ради №1310 від 20.11.2019 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки з метою продажу права оренди на земельних торгах по АДРЕСА_2 та умов продажу права оренди земельної ділянки, яку виставлятимуть на земельні торги окремим лотом" затверджено технічну документацію та вирішено зареєструвати за територіальною громадою смт. Нове в особі Новенської селищної ради право комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер :22:140:0054. (а.с. 184 185, т.2)

На підставі цього рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.01.2020 року зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку за кадастровим номером :22:140:0054 площею 4,9581 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . При проведенні державної реєстрації права власності за Новенською селищною радою вперше цьому об`єкту нерухомого майна присвоєно реєстраційний номер 101. (а.с. 88 89, т.1, 177 187, т.2)

У лютому 2020 року за ініціативи Новенської селищної ради проведено обстеження належного ОСОБА_1 нерухомого майна, яке зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 , для перевірки факту його знищення. (а.с. 99, т.2)

За наслідками цього обстеження експертом ТОВ НВП "Укрспецбудекспертиза" складено висновок №267 від 14.02.2020 року, згідно з яким станом на 10.02.2020 року на земельній ділянці кадастровий номер :22:140:0054 за адресою: АДРЕСА_2 відсутні будівлі цехів (зокрема будівлі допоміжних цехів №3). (а.с. 100 103, 204 209, т.2)

Крім того, інженером з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_4 складено акт №05/04 від 26.02.2020 року, згідно з яким за адресою: АДРЕСА_2 основні, господарські (допоміжні) будівлі на земельній ділянці відсутні. (а.с. 210 211, т.2)

У лютому 2020 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Міської ради м. Кропивницького із заявою від 19.02.2020 року про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01, а саме про зміни в описі об`єкта нерухомого майна, які відбулися внаслідок проведення поточної технічної інвентаризації. (а.с. 160 176, т.2) До заяви додав звіт ТОВ "Виробнича лабораторія Будстандарт" №008/190220 від 19.02.2020 року про проведення технічного (лабораторно-інструментального) обстеження окремих фундаментів незавершеної будівництвом будівлі блоку цехів №3 Кіровоградського заводу тепловозних дизелів за адресою АДРЕСА_2 , яким встановлено, що будівельні конструкції будівлі демонтовані. Також надав технічний паспорт №1075, виготовлений 11.02.2020 року КП "Кіровоградський земельно-кадастровий центр" на блок допоміжних цехів №3 за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з цим технічним паспортом блок допоміжних цехів №3 (фундамент) має такі конструктивні елементи: фундамент (з/б сваї в з/б стакані). Інші основні конструктивні елементи (стіни, покрівля, перекриття, підлога, сходи), а також інженерне обладнання відсутні. Площа основи (забудови) складає 33766 кв.м.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно міської ради м. Кропивницького №51217886 від 19.02.2020 року відмовлено у внесенні таких змін, з посиланням на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05.12.2019 року №340-ІХ, який набрав чинності 16.01.2020 року та яким внесено зміни до статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з якими зміни, які відбулися в технічних характеристиках об`єкта нерухомого майна, не підлягають державній реєстрації і вносяться виключно під час проведення наступних реєстраційних дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення речових прав. (а.с. 164, т.2)

Згодом рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Богданівської сільської ради №51522442 від 09.03.2020 року за заявою представника Новенської селищної ради закрито розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу за реєстраційним номером 01 у зв`язку зі знищенням об`єкту нерухомого майна. (а.с. 200, т.2)

Таким чином судом не здобуто доказів того, що належний позивачу об`єкт 1/2 блоку допоміжних цехів №3, розташований по АДРЕСА_2 , станом на 2019 рік мав основні конструктивні елементи будівлі або мав надземні чи підземні приміщення та за своїми технічними характеристиками чи функціональним призначенням відповідав ознакам будівлі чи приміщення.

Щодо посилання відповідача на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстроване право власності позивача на цей об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, суд зазначає, що ця обставина, а також те, що цей об`єкт нерухомого майна за інформацією цього Реєстру не є об`єктом житлової нерухомості, не свідчить про те, що він автоматично вважається об`єктом нежитлової нерухомості у розумінні Податкового кодексу України.

Відповідач не надав суду жодної актуальної станом на 2019 рік або станом на день прийняття спірного податкового повідомлення-рішення інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 - блок допоміжних цехів №3 - з описом технічних характеристик цього об`єкту нерухомого майна, які б давала можливість визначити його належність саме до такого типу об`єктів нерухомого майна як "будівлі" чи "нежитлові приміщення".

У досліджених судом реєстраційних справах, землевпорядній документації, матеріалах технічної інвентаризації також відсутні такі відомості станом на 2019 рік.

Як свідчать наявні у матеріалах справи Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 01, сформовані станом на 09.06.2016 року, 07.07.2016 року, 11.07.2016 року, 19.07.2016 року, 27.11.2019 року, 28.01.2020 року, 19.02.2020 року, 09.03.2020 року, 19.03.2020 року, цьому об`єкту в Державному реєстрі прав у цей період було присвоєно тип об`єкта нерухомого майна "інший: блок допоміжних цехів №3, об`єкт житлової нерухомості: ні" і відомості про тип об`єкта нерухомого майна у цей період не змінювалися. (а.с. 177, т.1, а.с. 64, 74, 93, 97, 109, 162, 197, 202, т.2)

Суд установив, що позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за цей об`єкт нерухомості за 2016, 2017, 2018 роки не нараховувався, а вперше податкове зобов`язання йому визначено за 2019 рік, про що прийнято спірне податкове-повідомлення рішення №0-1123 від 12.06.2020 року.

Після цього позивач на підставі підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України у грудні 2020 року звертався до відповідача із заявою про проведення звірки даних щодо об`єкту нерухомості (його частки), що перебуває у його власності, доводячи, що цей об`єкт не є будівлею. До заяви від 10.12.2020 року надав документи про право власності, зокрема Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.03.2020 року про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01. Крім того надав матеріали проведення технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, у якому містилися відомості про цей об`єкт, які свідчили, що він має лише фундамент, проте не має інших основних конструктивних елементів будівлі стін, покрівлі, перекриття, підлоги. (а.с. 5 34, т.1)

Відповідач у ході звірки такі документи не взяв до уваги як підстави для перегляду суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, нарахованої позивачу за податковий період 2019 року.

У ході судового розгляду справи відповідач достовірність цих документів не заперечував, не спростував доводи позивача про зміни характеристик об`єкту нерухомості, які відбулися від часу реєстрації за ним права власності у 2016 році, та не довів, що вказаний об`єкт нерухомості станом на 2019 рік, за який нараховано податок, за типом, описом та технічними характеристиками, внесеними до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, або за фактичними характеристиками чи функціональним призначенням відповідав ознакам будівлі чи приміщення.

Посилання відповідача на рішення державного реєстратора №51217886 від 19.02.2020 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у зміні характеристик об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 01, суд відхиляє оскільки таке рішення ніяким чином не доводить належність цього об`єкту до об`єктів нежитлової нерухомості (будівель, приміщень).

У ході судового розгляду справи відповідач надав суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.03.2021 року про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 блок допоміжних цехів №3 за адресою АДРЕСА_2 . У відомостях про актуальну інформацію про об`єкт нерухомого майна вказано: "Блок допоміжних цехів №3, нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості: Ні". (а.с. 51 53, т.1)

Як установив суд, реєстраційна справа на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 відкрита за рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України №56545697 від 10.02.2021 року, прийнятим за заявою Офісу протидії рейдерству Міністерства юстиції України. (а.с. 138 158, т.2)

Підставою цього став наказ Міністерства юстиції України №481/5 від 08.02.2021 року "Про задоволення скарги", яким скасовані рішення №55593886 від 09.12.2020 року, №55993861 від 29.12.2020 року, прийняті державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О. (а.с. 140, 190, 191, т.2)

Внаслідок прийняття цих рішень державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було скасовано всі записи щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 01, скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на цей об`єкт, а реєстраційну справу №01 - закрито. (а.с. 89 94, т.1)

Оскільки за правилами статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" закритий розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа не підлягають поновленню, тому у зв`язку зі скасуванням 08.02.2021 року незаконних рішень державного реєстратора №55593886 від 09.12.2020 року, №55993861 від 29.12.2020 року, була сформована нова реєстраційна справа №101, а відомості щодо цього об`єкту нерухомого майна, зокрема щодо його технічних характеристик, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.02.2021 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України. Саме тоді цим державним реєстратором вказаному об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі прав присвоєно тип "нежитлове приміщення". (а.с. 86 88, т.1, а.с. 138 158, т.2)

Тож оскільки Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.03.2021 року про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101, на яку посилався відповідач, містить відомості Державного реєстру прав, актуальні на дату та час її надання, тобто станом на 30.03.2021 року, тому така довідка не може бути належним доказом, який би підтверджував тип нерухомого майна станом на 2019 рік, або ту обставину, що станом на 2019 рік відповідний об`єкт нерухомого майна за своїми технічними характеристиками чи функціональним призначенням належав до об`єктів нежитлової нерухомості.

У ході судового розгляду відповідачем не доведено, що станом на 2019 рік належний ОСОБА_1 об`єкт нерухомості мав ознаки, притаманні будівлі у значенні підпункту 14.1.15 пункту 14.1 статті 14 ПК України, та підпадав під визначення об`єктів житлової та нежитлової нерухомості як об`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наведене у статті 266 ПК України.

Суд погоджується з доводами позову про незаконність нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік за вказаний об`єкт нерухомого майна. Тож спірне податкове повідомлення-рішення №0-1123 від 12.06.2020 року є протиправним та за правилами пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України його слід скасувати.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову, здійснені позивачем витрати на оплату судового збору у сумі 2080,90 грн. слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми "Ф" №0-1123 від 12.06.2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2080,90 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш

Повне рішення суду складено 22.10.2021 року.