Справа № 420/19447/21
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування суми збитків завданих державі,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування суми збитків завданих державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Так, предметом позову в даному випадку є стягнення з ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 10000 грн згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 "Про результати службового розслідування" від 14.07.2018 року №189.

Між тим, з матеріалів адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 згідно наказу звільнено з військової служби 19.08.2016 року №389.

При цьому, наказом командира військової частини НОМЕР_2 "Про результати службового розслідування" від 14.07.2018 року №189 вирішено притягнути ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності та стягнути з нього 10000 грн.

В свою чергу, позивач із зазначеним позовом звернувся засобами поштового зв`язку 13.10.2021 року, тобто з пропуском встановленого КАС України строку звернення до суду.

При цьому, разом з позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування вказаної заяви позивачем зазначено про здійснення військовою частиною НОМЕР_1 заходів щодо знайдення даних відносно ОСОБА_1 , також зазначено, що військовою частиною НОМЕР_1 вживає заходи з із забезпечення національної безпеки та борони України, а тому представник не мав можливості звернутись вчасно з даним позовом до суду.

Також зазначено про те, що у позивача існують певні проблеми з транспортуванням та пересуванням в районі проведення Операції об`єднаних Сил, що ускладнює збирання доказів по справі.

Крім того, позивач зазначив про запровадження карантинних заходів на території України.

В свою чергу, суд звертає увагу, що позивачем, в обґрунтування клопотання не зазначено, які саме обмеження, пов`язані з запровадженням карантинних заходів спричинили неможливість своєчасного подання позовної заяви до суду, не надано до суду доказів, що через обмеження руху громадського транспорту представник останного був позбавлений можливості дістатись до поштового відділення для відправлення поштового конверту з позовною заявою.

Крім того, суд зазначає, позивач не був позбавлений можливості подати позовну заяву через систему "Електронний суд" перебуваючи вдома.

Суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів в підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Посилання позивача на здійснення заходів з національної безпеки України та перебування в районі проведення Операції об`єднаних Сил не є достатньою підставою для визнання такої причини поважною.

Також, суд зазначає, що позивачем не надано належних і допустимих доказів в підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з даним позовом, а лише зазначено про абстрактні підстави.

Таким чином, викладені у позовній заяві підстави щодо поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду суд визнає неповажними, тому в силу частини першої статті 123 КАС України позовну заяву слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.2 ст. 161 КАС України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Однак позивачем як суб`єктом владних повноважень усупереч наведеному процесуальному обов`язку не додано до позовної заяви доказ надіслання відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270,00 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, ставка судового збору за подання даного адміністративного позову становить 2270 грн.

При цьому, позивачем до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору.

Отже, виявлені недоліки мають бути усунені шляхом подання до суду квитанції про сплату судового збору відповідно до заявлених вимог.

В свою чергу, разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про відстрочення сплати судового збору через відсутність належного фінансування.

Відповідно до ч. 1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Положення даної норми спрямоване на те, щоб сплата судового збору не була перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугує гарантією принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Згідно із положеннями ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення чи відстрочення сплати судового збору.

Суд враховує постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 №2, якою затверджено аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір", у якій висловлено позицію про те, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати. Зазначену позицію також підтримано в ухвалі Верховного Суду від 22.10.2018 у справі №808/3396/17 (адміністративне провадження №К/9901/61960/18).

Крім того, суд звертає увагу, що вказане клопотання не підтверджено жодним доказом, а як наслідок є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до Одеського окружного адміністративного суду належним чином оформленого уточненого адміністративного позову відповідно до вимог ухвали та документу про сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору.

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування суми збитків завданих державі залишити без руху.

Надати позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, позов буде повернуто позивачеві відповідно до приписів пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Токмілова