Справа № 320/9410/20
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2021 року 320/9410/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Валмпак" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Валмпак" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2020 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки перевірки про порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в частині порушення граничного строку реєстрації податкових накладних є помилковими, оскільки всі зазначені в акті перевірки податкові накладні було зареєстровано вчасно.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що за результатами проведеної камеральної перевірки позивача контролюючим органом встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних, за що статтею 1201 Податкового кодексу України передбачено накладення штрафу на платника податків у відповідних розмірах. Відтак, за наявності встановлених порушень граничних термінів реєстрації позивачем податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, контролюючий орган діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений діючим законодавством, відповідно спірне податкове повідомлення-рішення є законним.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 зупинено провадження у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 поновлено провадження у справі та вирішено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Валмпак" (ідентифікаційний код 36058469, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Січових Стрільців, буд. 1) зареєстроване в якості юридичної особи 22.08.2008, номер запису 0011451, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У березні 2020 року Головним управлінням ДПС у Київській області проведено камеральну перевірку ТОВ "Валмпак" щодо даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасність реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, про що складено акт від 23.03.2020 №1936/10-36-52-04/36058469.

На підставі зазначеного акта перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 22.04.2020 №, яким до ТОВ "Валмпак" за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1036297,50 грн. застосовано штраф у розмірі 10%, що складає 103629,75 грн., та за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 254384,47 грн. застосовано штраф у розмірі 20%, що складає 50876,90 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (пункт 75.1). Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (абзац другий підпункт 75.1.1 пункту 75.1).

Статтею 76 ПК України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (пункт 76.1). Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2). Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (пункт 76.3).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Київській області проведено камеральну перевірку позивача, про що складено відповідний акт від 23.03.2020 №1936/10-36-52-04/36058469.

Як вбачається із вказаного акта перевірки, перевіркою встановлено порушення позивачем встановлених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: №14 від 10.02.2020 (дата фактичної реєстрації 10.03.2020, кількість днів затримки - 10, сума ПДВ - 91868,40 грн.); №24 від 10.02.2020 (дата фактичної реєстрації 10.03.2020, кількість днів затримки - 10, сума ПДВ - 38909,95 грн.); №12 від 06.02.2020 (дата фактичної реєстрації 04.03.2020, кількість днів затримки - 4, сума ПДВ - 37710,21 грн.); №17 від 10.02.2020 (дата фактичної реєстрації 04.03.2020, кількість днів затримки - 4, сума ПДВ - 18000,00 грн.); №20 від 12.02.2020 (дата фактичної реєстрації 03.03.2020, кількість днів затримки - 3, сума ПДВ - 35324,00 грн.); №21 від 12.02.2020 (дата фактичної реєстрації 03.03.2020, кількість днів затримки - 3, сума ПДВ - 8454,00 грн.); №27 від 27.01.2020 (дата фактичної реєстрації 25.02.2020, кількість днів затримки - 10, сума ПДВ - 38075,70 грн.); №30 від 28.01.2020 (дата фактичної реєстрації 20.02.2020, кількість днів затримки - 5, сума ПДВ - 7710,30 грн.); №31 від 28.01.2020 (дата фактичної реєстрації 20.02.2020, кількість днів затримки - 5, сума ПДВ - 7294,43 грн.); №29 від 28.01.2020 (дата фактичної реєстрації 19.02.2020, кількість днів затримки - 4, сума ПДВ - 60824,12 грн.); №36 від 30.01.2020 (дата фактичної реєстрації 19.02.2020, кількість днів затримки - 4, сума ПДВ - 11003,33 грн.); №35 від 30.01.2020 (дата фактичної реєстрації 19.02.2020, кількість днів затримки - 4, сума ПДВ - 9000,00 грн.); №34 від 30.01.2020 (дата фактичної реєстрації 19.02.2020, кількість днів затримки - 4, сума ПДВ - 7235,51 грн.); №30 від 16.12.2019 (дата фактичної реєстрації 06.02.2020, кількість днів затримки - 22, сума ПДВ - 94364,40 грн.); №8 від 13.01.2020 (дата фактичної реєстрації 06.02.2020, кількість днів затримки - 6, сума ПДВ - 67203,77 грн.); №2 від 02.01.2020 (дата фактичної реєстрації 06.02.2020, кількість днів затримки - 6, сума ПДВ - 61201,04 грн.); №6 від 11.01.2020 (дата фактичної реєстрації 06.02.2020, кількість днів затримки - 6, сума ПДВ - 60150,12 грн.); №4 від 09.01.2020 (дата фактичної реєстрації 06.02.2020, кількість днів затримки - 6, сума ПДВ - 46851,72 грн.); №37 від 20.12.2019 (дата фактичної реєстрації 31.01.2020, кількість днів затримки - 16, сума ПДВ - 64898,78 грн.); №47 від 23.12.2019 (дата фактичної реєстрації 31.01.2020, кількість днів затримки - 16, сума ПДВ - 42810,99 грн.); №42 від 21.12.2019 (дата фактичної реєстрації 31.01.2020, кількість днів затримки - 16, сума ПДВ - 27282,70 грн.); №51 від 27.12.2019 (дата фактичної реєстрації 31.01.2020, кількість днів затримки - 16, сума ПДВ - 25027,60 грн.); №22 від 10.12.2019 (дата фактичної реєстрації 14.01.2020, кількість днів затримки - 14, сума ПДВ - 99695,70 грн.); №28 від 13.12.2019 (дата фактичної реєстрації 13.01.2020, кількість днів затримки - 13, сума ПДВ - 70212,03 грн.); №18 від 09.12.2019 (дата фактичної реєстрації 13.01.2020, кількість днів затримки - 13, сума ПДВ - 46709,25 грн.); №15 від 04.12.2019 (дата фактичної реєстрації 13.01.2020, кількість днів затримки - 13, сума ПДВ - 36051,97 грн.); №7 від 02.12.2019 (дата фактичної реєстрації 11.01.2020, кількість днів затримки - 11, сума ПДВ - 99812,70 грн.); №17 від 09.12.2019 (дата фактичної реєстрації 11.01.2020, кількість днів затримки - 11, сума ПДВ - 76999,25 грн.).

Згідно пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункт 201.1).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абзац перший).

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац четвертий).

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем) (абзаци чотирнадцятий-сімнадцятий).

Абзацом вісімнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно абзаців першого-шостого пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Таким чином, складені ТОВ "Валмпак" податкові накладні мали бути зареєстровані позивачем у ЄРПН у такі строки: №14 від 10.02.2020, №24 від 10.02.2020, №12 від 06.02.2020, №17 від 10.02.2020, №20 від 12.02.2020, №21 від 12.02.2020 - до 29.02.2020; №27 від 27.01.2020, №30 від 28.01.2020, №31 від 28.01.2020, №29 від 28.01.2020, №36 від 30.01.2020, №35 від 30.01.2020, №34 від 30.01.2020 - до 15.02.2020; №30 від 16.12.2019, №37 від 20.12.2019, №47 від 23.12.2019, №42 від 21.12.2019, №51 від 27.12.2019 - до 15.01.2020; №8 від 13.01.2020, №2 від 02.01.2020, №6 від 11.01.2020, №4 від 09.01.2020 - до 31.01.2020; №22 від 10.12.2019, №28 від 13.12.2019, №18 від 09.12.2019, №15 від 04.12.2019, №7 від 02.12.2019, №17 від 09.12.2019 - до 31.12.2019.

Водночас, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується реєстрація позивачем зазначених податкових накладних з порушенням встановлених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на 15 і менше календарних днів на загальну суму ПДВ 1036297,50 грн. (штраф 10%) та від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 254384,47 грн. (штраф 20%), що встановлено відповідачем під час перевірки та відображено в акті перевірки від 23.03.2020 №1936/10-36-52-04/36058469.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 23.03.2020 №1936/10-36-52-04/36058469 щодо порушення ТОВ "Валмпак" граничних термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному державному реєстрі податкових накладних, відповідно контролюючим органом правомірно нараховано штрафні санкції за порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірах, зазначених в акті перевірки.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Вирішуючи питання про застосування ст. 13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Аманн проти Швейцарії" (Заява №27798/95 п. 88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

На виконання цих вимог відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Водночас докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 249, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Балаклицький А. І.