Справа № 755/9605/21
Суддя: Арапіна Н. Є.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/9605/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР БПП в М. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Перебийніс Романа Андрійовича, Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся з адміністративним позовом до інспектора ВБДР БПП в М. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Перебийніс Романа Андрійовича, Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Свої вимоги мотивував тим, що 30 квітня 2021 року інспектором ВБДР БПП в М. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Перебийніс Романом Андрійовичем винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 21 квітня 2021 року о 12 год. 00 хв. по вул. Бащенка в с. Бендюгівка Обухівського району Київської області будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційне утримання автомобільної дороги О-101209 не вжив заходів щодо ліквідації вибоїн дорожнього покриття, чим порушив ДСТУ 3587-97 та п.п. 1.5 ПДДР України. З даною постановою позивач не згоден, оскільки він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП. Крім того, позивач є лише посадовою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Комплект Постач», а не власником чи балансоутримувачем зазначеної у спірній постанові дороги. У зв`язку з чим просить визнати постанову № 572743 серія БАА від 30 квітня 2021 року інспектора ВБДР БПП в М. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Перебийніс Романа Андрійовича про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП протиправною та скасувати.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

30 квітня 2021 року інспектором ВБДР БПП в М. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Перебийніс Романом Андрійовичем винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн. (а.с.7).

Зі змісту постанови вбачається, що позивач 21 квітня 2021 року о 12 год. 00 хв. по вул. Бащенка в с. Бендюгівка Обухівського району Київської області, будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційне утримання автомобільної дороги О-101209, не вжив заходів щодо ліквідації вибоїн дорожнього покриття, чим порушив ДСТУ 3587-97 та п.п. 1.5 ПДДР України.

Позивач просить визнати постанову № 572743 серія БАА від 30 квітня 2021 року інспектора ВБДР БПП в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Перебийніс Романа Андрійовича про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП протиправною та скасувати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП. Крім того, позивач є лише посадовою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Комплект Постач», а не власником чи балансоутримувачем зазначеної у спірній постанові дороги.

На підтвердження позовних вимог надав суду посадову інструкцію генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Комплект Постач» (а.с. 13-15), наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Комплект Постач» № 226-к від 10 червня 2020 року про прийняття позивача на посаду генерального директора (а.с. 16), Договір № 1-19/20 «Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Київській області», укладений 03 грудня 2018 року між Департаментом регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спец Комплект Постач», а також Додаткові угоди до цього Договору (а.с. 17-71).

Представник відповідачів скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги не визнав повністю, оскільки 03 грудня 2018 року між замовником Департаментом регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації та виконавцем ТОВ «Спец Комплект Постач» укладено договір № 1-19/20 про надання послуг «Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Київській області», за умовами договору, виконавець зобов`язаний щоденно інформувати замовника про всі випадки виявлення недоліків в експлуатаційному утриманні автодоріг та у разі виникнення умов, що створюють загрозу безпеці руху, вживати заходів для відновлення безпечних умов руху. Види послуг, що необхідні для усунення недоліків, попередньо погоджуються із представником замовника в межах фінансування, а акти дефектів передаються заявнику пізніше (до кінця поточного місяця). Отже, позивачу, як виконавцю ніщо не заважало проінформувати замовника про виявлені недоліки, вжити термінових заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, що загрожують безпеці руху, а дефектні акти отримати пізніше, згідно з якими у подальшому отримати завдання від замовника. При цьому, обов`язок виконавця по утриманню вулично-шляхової мережі не залежить від наявності чи відсутності коштів, а у разі неможливості усунути перешкоду дорожньому руху, позивач мав можливість невідкладно позначити її дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, що не потребує виділення коштів, спрямованих безпосередньо на ремонт автодороги.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Пунктом 1 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198, визначено, що Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів (далі - дорожньо-експлуатаційні організації) і користувачів.

Згідно п. 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, визначено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Нормами ст. 14 КУпАП, встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02 липня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1 та 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом № 1395 від 07 листопада 2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, статті 140 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Суб`єктами адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 140 КУпАП є посадові особи балансоутримувача автомобільних доріг.

Службовими (посадовими) особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженнями.

Частиною 1 статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 03 грудня 2018 року між Департаментом регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спец Комплект Постач» укладено Договір № 1-19/20 «Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Київській області», а також Додаткові угоди до цього Договору (а.с. 17-71).

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору, виконавець зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або із залученням субпідрядних організацій надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг місцевого значення Київської області відповідно до нормативно-правових актів, норм та стандартів, згідно з технічним завданням замовника та в обумовлений цим Договором термін. Послугою є експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Київській області.

Відповідно до п. 1.4, 1.6 Договору, послуги надаються виконавцем згідно щомісячних завдань та дефектних актів, затверджених замовником. Виконавець за розпорядженням (завданням) замовника надає послуги (виконує роботи) у межах фінансування замовника з виконання звернень (приписів) уповноважених органів Національної поліції за завданням замовника.

Згідно положення п. 1.8 Договору, у разі виявлення виконавцем надзвичайних або аварійних ситуацій, він зобов`язаний негайно поставити до відома замовника і при його згоді приступити до надання аварійних послуг. У всіх випадках, у разі виявлення на вищевказаних автомобільних дорогах загального користування будь-яких відхилень від вимог стандартів, норм і правил, які діють у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, виконавець негайно встановлює необхідні технічні засоби організації дорожнього руху, відповідно до діючих нормативів та за письмовим рішенням замовника вводить необхідні обмеження у русі.

Виконавець у разі виникнення умов, що створюють загрозу безпеці руху транспортних засобів та пішоходів, невідкладно з моменту отримання відповідного повідомлення або фактичного виявлення обставин, зобов`язаний вживати заходи для відновлення безпечних умов для їх пересування відповідно до вимог нормативних актів, попередньо погодивши надання видів послуг із представником замовника в межах фінансування, з подальшим наданням замовнику відповідного акта дефектів до кінця поточного місяця. (п. 8.3.3 д) Договору).

Згідно п. 10.1 Договору, перед початком надання послуг замовник спільно з виконавцем погоджує склад та обсяги послуг і виконавець комісійно з замовником складають акт дефектів, відповідно до нормативних діючих документів.

Згідно п. 15.1 Договору на період дії Договору та протягом гарантійного періоду виконавець відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та норм Глави 82 ЦК України в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність.

Отже, відповідно до умов Договору № 1-19/20 «Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Київській області» від 03 грудня 2018 року із внесеними змінами і доповненнями, - органом управління та балансоутримувачем автомобільних доріг місцевого значення у Київській області є замовник Департамент регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації, який здійснює діяльність щодо утримання та ремонту автомобільних доріг.

При цьому, виконавець Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец Комплект Постач» у межах виділених фінансових ресурсів згідно із укладеним Договором надає послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг місцевого значення загального користування у Київській області, несе відповідальність за належне здійснення поточного ремонту дороги та експлуатаційного її утримання, однак Товариство не являється розпорядником державних коштів на утримання автомобільних доріг.

Отже, позивач як генеральний директор Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец Комплект Постач» є відповідальним виконавцем, стороною Договору № 1-19/ від 03.12.2018 року «Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Київській області», укладеного із замовником Департаментом регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації, та саме до обов`язків позивача згідно умов Договору № 1-19/ від 03 грудня 2018 року належало після виявлення надзвичайних або аварійних ситуацій негайно поставити до відома замовника та при його згоді приступити до надання аварійних послуг. У всіх випадках, у разі виявлення на визначених Договором автомобільних дорогах загального користування будь-яких відхилень від вимог стандартів, норм і правил, які діють у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, саме позивач як відповідальний виконавець зобов`язаний був негайно встановити необхідні технічні засоби організації дорожнього руху, відповідно до діючих нормативів та за письмовим рішенням замовника ввести необхідні обмеження у русі.

При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів повідомлення замовника про виявлені недоліки, або докази вживання позивачем термінових заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, що загрожують безпеці руху, які було встановлено.

З урахуванням викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ВБДР БПП в М. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Перебийніс Романа Андрійовича, Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 140, 242, 258, 279, 280 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 139, 241, 246, 255, 286, 295, 297, 382, Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора ВБДР БПП в М. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Перебийніс Романа Андрійовича, Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна