Справа № 420/7546/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7546/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.,

секретаря судового засідання Гаврилюк І.С.,

за участю сторін:

представника позивача за позовом Дишко Ю.В. (за витягом),

представника позивача за зустрічним позовом Сойми Д.Д. (за ордером),

представника відповідача за зустрічним позовом Тарановського Р.В. (за витягом),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 10416,67 грн. та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №0-1509, -

В С Т А Н О В И В:

07.05.2021 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 104416,67 грн.

Підстава звернення до суду - наявність у відповідача податкового боргу, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №0-1509.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року судом залишено без руху позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

21.05.2021 до суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 10416,67 грн.

Ухвалою суду від 26.05.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 10416,67 грн. і відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

Копію даної ухвали отримано відповідачем 12.06.2021 року.

24.06.2021 року (вх.№33068/21) у строк для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №07-1509.

При цьому ОСОБА_3 допущено технічну описку у номері спірного рішення, якими є №0-1509.

В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом стверджує, що автомобіль марки Audi Q7, який належить позивачу за зустрічним позовом не є об`єктом оподаткування транспортним податком в 2018 році.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_3 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №07-1509, об`єднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_3 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №07-1509 з первісним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 10416,67 грн, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28.07.2021 року об 11.00 год.

21.07.2021 року за вх.№ 39575/21 до суду надійшов відзив на зустрічний позов.

За вх.№ЕП/20198/21 від 29.07.2021 року та за вх.№41161/21 від 28.07.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов.

Ухвалою суду від 29.07.2021 року зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області надати до суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання даної ухвали розрахунок до податкового повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №07-1509, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 420/7546/21 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 10416,67 грн. та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №07-1509 на тридцять днів, відкладено підготовче засідання в даній адміністративній справі на 30.09.2021 року о 10 год. 00 хв.

04.08.2021 року за вх.№42568/21 до суду від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання про долучення доказів разом із додатками, згідно переліку, який у ньому зазначено.

Ухвалою суду від 30.09.2021 року долучено до матеріалів справи відзив на зустрічний позов за вх.№39575/21 від 21.07.2021 року, відповідь на відзив на зустрічний позов за вх.№ЕП/20198/21 від 29.07.2021 року, вх.№41161/21 від 28.07.2021 року, клопотання за вх.№42568/21 від 04.08.2021 року разом із доданими документами, закрито підготовче провадження по справі № 420/7546/21 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 10416,67 грн. та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №07-1509, призначено справу до судового розгляду.

У судому засіданні 12.10.2021 року представник позивача за первинним позовом підтримала позовний вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача за первинним позовом заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник позивача за зустрічним позовом у судовому засідання 12.10.2021 підтримав позовні вимоги, викладені у зустрічному позові та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог зустрічного позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заяв по суті справи, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області необхідно відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником транспортного засобу автомобілю марки AUDI Q7, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; тип - загальний легковий Універсал-В, об`єм циліндрів двигуна - 2 995куб.см. (а.с.130).

Вказаний автомобіль ОСОБА_3 придбав у пошкодженому вигляді, таким, що був у використанні.

Головним управлінням ДФС в Одеській області було сформовано податкове повідомлення-рішення від 29.10.2018 року № 0-1509, відповідно до якого ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік, яким ОСОБА_3 визначено суму грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 10416,67 грн.

Згідно розрахунку до вказаного податкового повідомлення-рішення, сума грошового зобов`язання по транспортному податку визначена за 5 місяців перебування у власності ОСОБА_3 вказаного транспортного засобу (а.с.133).

У зв`язку з несплатою ОСОБА_3 заборгованості у встановлені законодавством строки, податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ф» від 10.10.2019 року за № 231883-53 (а.с.12).

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України №71-УІ1І від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2цієї статті є об`єктами оподаткування.

Положення пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України визначають, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального". Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2цієї статті.

Таким чином, задля правильного вирішення цього спору суду необхідно встановити чи є транспортний засіб, що належав позивачу за зустрічним позовом - марки Audi Q7, 2017 року випуску, об`єм двигуна 2995 куб. см., об`єктом оподаткування транспортним податком.

Згідно з пунктом 267.4 статті 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

У свою чергу, порядок обчислення та сплати податку визначено положеннями пункту 267.6 статті 267 ПК України. Підпунктом 267.6.1 вказаного пункту передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Так, згідно з підпунктом 267.6.2 цього пункту, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Станом на 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3723,00 грн. (стаття 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2018 року складали 1396125,00 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлено Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 (далі - Методика).

Відповідно до пункту 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Ц нх (Г/100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403.

Згідно з пункту 13 Методики Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2018 (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 813/3965/17.

Дослідивши перелік легкових автомобілів, який розміщений на офіційному сайті Мінекономрозвитку, судом встановлено лише наявність у вказаному переліку транспортного засобу марки Audi Q7 до 5 років експлуатації, об`ємом двигуна 3,0 л., тип пального - дизель.

Суд враховує, що як встановлено судом та підтверджено представником відповідача за зустрічним позовом, тип пального автомобілю марки Audi Q7, 2017 року випуску при віднесення його до такого, що є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році не враховувався ГУ ДПС в Одеській області.

При цьому об`єм двигуна автомобіля марки Audi Q7, 2017 року випуску, що належить позивачу за зустрічним позовом становить 2995 куб. см.

Разом з тим варто наголосити, що така технічна характеристика як об`єм двигуна може визначатися як в сантиметрах кубічних, так і літрах. Однак об`єм двигуна, визначений в сантиметрах кубічних, не підлягає округленню при переведенні одиниць виміру у літри з огляду на наступне.

Положення статті 4 Податкового кодексу України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України).

Виходячи з такого, суд вважає, що відсутні норми закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, з якого б вбачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

Тобто, прогалина у нормативному регулюванні вказаних правовідносин та положення податкового принципу презумпції правомірності платника податків дають підстави для вирішення подібних спорів на користь платника податків.

Подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 05.11.2018 по справі №822/2687/17, від 06 жовтня 2021 рокупо справі №2040/6411/18.

Згідно п.56.21. ст. 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акту суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

У цьому зв`язку суд звертає увагу , що у справі «Щокін проти України» Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення прав заявника, гарантованих статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, по-перше, в зв`язку з тим, що відповідне національне законодавство не було чітким і узгодженим, та, відповідно, не відповідало вимозі «якості» закону і не забезпечувало адекватність захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; по-друге, національними органами не була дотримана вимога законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника - платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

В даному випадку у відповідача відсутні підстави для додаткового трактування критеріїв, необхідних для визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, оскільки щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщує Перелік автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який містить такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Тобто, податковий орган, отримавши від законодавця вичерпний перелік технічних характеристик, необхідних для надання автомобілю статусу об`єкта оподаткування, був позбавлений необхідності у більш ширшому його тлумаченні. В даному випадку, здійснивши округлення об`єму двигуна автомобіля позивача за зустрічним позовом до більшого показника, податковий орган допустив фактично свавільне втручання у майнові права позивача за зустрічним позовом .

Крім того, Суд звертає увагу податкового органу, що суди ж при вирішенні спору не можуть підміняти органи державної влади, виключно до компетенції яких належать повноваження, зокрема щодо визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Указане підтверджується висновками у постанову Верховного Суду від 05 березня 2021 року у справі №1240/2706/18.

Таким чином, суд вважає, що контролюючий орган не довів тих обставин, що автомобіль марки AUDI Q7, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; тип - загальний легковий Універсал-В, об`єм циліндрів двигуна - 2 995 куб.см., належного на праві власності ОСОБА_3 , є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, у зв`язку з чим зустрічний позов ОСОБА_3 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №0-1509 є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори у порядку та у розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Відповідно п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно п.95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За приписами п. 58.3 ст. 58 ПК України (у редакції на час спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За приписами п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області податкового повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №0-1509, на яке податковий орган посилається як на підставу для виникнення податкового боргу, відсутні підстави для задоволення позову Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 10416,67 грн.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно матеріалів справи, позивачем за зустрічним позовом сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №0-1509 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.10.2018 року №0-1509.

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 10416,67 грн. - відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 22.10.2021 року.

Учасники справи:

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Суддя С.М. Корой