Справа № 308/14056/21
Суддя: Деметрадзе Т. Р.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,
секретаря судового засідання Вільчак В.В.,
за участю представника позивача Кудренко В.О.
відповідача ОСОБА_1
представників відповідача Канівець О, Конар М.
перекладача Уллах Ірфан

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, -
ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач 20 жовтня 2021 о 18.15 год. в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, встановленим порядком був прийнятий на територію України зі Словаччини, який 18 жовтня 2021 був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки в районі 178 прикордонного знаку за незаконне перетинання державного кордону, поза встановленими пунктами пропуску, з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон», відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. В подальшому, згідно вимог ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
Враховуючи викладене, просить затримати віжповідача з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити та з урахуванням ідентифікації особи за допомогою паспортного документу просив затримати громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення видворення за межі території України.
Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та пояснив, що прибув на територію України законно та має відповідні документи. Додатково вказав, що не знав, що незаконно намагався перетнути кордон та коли його затримали думав, що перебуває на території України.
Представники відповідача також заперечили проти задоволення позовних вимог та надали документи, що посвідчують особу відповідача.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 18 жовтня 2021 був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки в районі 178 прикордонного знаку за незаконне перетинання державного кордону, поза встановленими пунктами пропуску з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб та в подальшому 20 жовтня 2021 о 18.15 год. в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, встановленим порядком був прийнятий на територію України зі Словаччини.
Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: даними акту приймання-передавання особи від 20.10.2021, даними протоколу про адміністративне затримання від 20.10.2021 року; даними протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 20.10.2021 року.
Разом з тим, документами, що посвідчують особу відповідача є копія паспорту громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та посвідка на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 , видана на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсна до 26.08.2022.
Відповідно до положень ст.ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
У статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, перешкоджатиме проведенню процедури реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач прибув на територію України законним шляхом та має дійсну посвідку на тимчасове проживання.
В ході судового розгляду також встановлено, що відповідач дійсно намагався незаконно перетнути Державний кордон України до Словацької Республіки та потрапити до країн ЄС.
Разом з тим, позивачем належними доказами не підтверджено факт того, що останній втратив законні підстави для перебування на території України та не надав рішення уповноваженої особи про його примусове повернення до країни походження або третьої країни.
Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтований та не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, ст.ст.4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволеннні адиіністративного позову Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе