Справа № 520/15975/21
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2021 р. № 520/15975/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/15975/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, Регіональна профспілкова організація Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Департамент з питань виконання кримінальних покарань про визнання дій такими, що порушують гендерну політику та такими, що становлять дискримінацію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати такими, що порушують гендерну політику дії Міністерства юстиції України ;

- визнати такими, що становлять дискримінацію дії Міністерства юстиції України щодо ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що відповідач допустив стосовно неї дискримінацію за ознакою статті, приналежності до державної служби, рівнем заробітної плати, строком поновлення на посаді та виплати коштів за вимушений прогул.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 відкрито спрощене провадження по даній справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору - відмовлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - відмовлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 у задоволенні заяви позивача про виклик свідка - відмовлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - відмовлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху - відмовлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у задоволенні повторної заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору - відмовлено.

10.09.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначила, що Міністерством юстиції України та Департаментом з питань виконання кримінальних покарань не дотримано єдиної політики в оплаті праці, надаючи певні преференції одним, звужуючи права інших працівників.

23.09.2021 від представника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції надійшли пояснення, в яких просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки в спірних правовідносинах Міністерство юстиції України по відношенню ОСОБА_1 не допускало жодних дискримінаційних дій.

27.09.2021 від представника Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив позовні вимоги залишити без задоволення, у зв`язку з тим, що в даних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням норм чинного законодавства України.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Наказом Міністерства юстиції України № 1346/к від 05.04.2018 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника з питань дотримання прав засуджених та осіб, узятих під варту Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.

Наказом Міністерства юстиції України "Про внесення змін до штату Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробацій Міністерства юстиції" № 203/к від 14.01.2020 внесено зміни до штату Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробацій Міністерства юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 4787/к від 20.12.2018.

Згідно вказаних змін, зокрема, посаду заступника начальника з питань дотримання прав засуджених та осіб, узятих під варту Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробацій Міністерства юстиції - скорочено.

Наказом Міністерства юстиції України "Про звільнення" № 2220/к від 13.07.2020 позивача звільнено з займаної посади заступника начальника з питань дотримання прав засуджених та осіб, узятих під варту Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з 14.07.2020 відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу" - у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, з припиненням державної служби.

Не погоджуючись із вказаним наказом відповідача, ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила суд: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 13.07.2020 №2220/к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб узятих під варту з 14.07.2020 відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" з припиненням державної служби; поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб узятих під варту з 14.07.2020 з відновленням державної служби; стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день постановлення рішення, з урахуванням індексу інфляції та коефіцієнту підвищення тарифних ставок і посадових окладів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 по справі № 520/10516/2020, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 13.07.2020 № 2220/к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб узятих під варту. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб узятих під варту або на іншій рівнозначній посаді. Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день постановлення рішення. Допущено судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 апеляційні скарги Міністерства юстиції України, Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 по справі № 520/10516/2020 скасовано в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб узятих під варту або на іншій рівнозначній посаді, стягнення з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день постановлення рішення та допущення судового рішення у частині присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання. Прийнято в цій частині постанову, якою поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб узятих під варту. Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день постановлення рішення, а саме за період з 13.07.2020 по 11.08.2021 у розмірі 146225,71 грн. Допущено судове рішення у частині присудження виплати заробітної плати ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 10600,00 грн. до негайного виконання. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 по справі №520/10516/2020 залишено без змін.

Також, з програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати дії Міністерства юстиції України щодо відмови у погодженні надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань позивачу - протиправними та зобов`язати Міністерства юстиції України погодити надання позивачу щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань на підставі заяв від 15.06.2020 та 06.07.2020; визнати дії Міністерства юстиції України щодо відмови у виплаті надбавки за знання іноземної мови (англійської) позивачу - протиправними та стягнути з Міністерства юстиції України на користь позивача надбавку за знання та використання в роботі іноземної мови - англійської мови у розмірі 10 % посадового окладу (ставки заробітної плати) з дати призначення на посаді до дня поновлення на роботі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 по справі № 520/1277/21, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністратвиного суду від 12.10.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, Регіональна профспілкова організація Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Профспілкова організація Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства юстиції України щодо відмови ОСОБА_1 у погодженні надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення. Зобов`язано Міністерство юстиції України погодити надання ОСОБА_1 щорічної відпустки та грошової допомоги для оздоровлення на підставі заяв, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 06.07.2020 № 8044-32-20 та від 16.07.2020 № 8585-32-20. Зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.07.2020 про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та прийняти відповідне рішення за результатами її розгляду.

Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 22, 24 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Рівність прав жінки і чоловіка забезпечується: наданням жінкам рівних з чоловіками можливостей у громадсько-політичній і культурній діяльності, у здобутті освіти і професійній підготовці, у праці та винагороді за неї; спеціальними заходами щодо охорони праці і здоров`я жінок, встановленням пенсійних пільг; створенням умов, які дають жінкам можливість поєднувати працю з материнством; правовим захистом, матеріальною і моральною підтримкою материнства і дитинства, включаючи надання оплачуваних відпусток та інших пільг вагітним жінкам і матерям.

Згідно зі ст. 2-1 КЗпП забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції", а також сприяння особі у здійсненні такого повідомлення, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.

Статтею 1 Закону України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків" передбачено, що рівні права жінок і чоловіків - відсутність обмежень чи привілеїв за ознакою статі; рівні можливості жінок і чоловіків - рівні умови для реалізації рівних прав жінок і чоловіків; дискримінація за ознакою статі - ситуація, за якої особа та/або група осіб за ознаками статі, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами або привілеями в будь-якій формі, встановленій Законом України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні", крім випадків, коли такі обмеження або привілеї мають правомірну об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними;

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків" дискримінація за ознакою статі забороняється. Не вважаються дискримінацією за ознакою статі: спеціальний захист жінок під час вагітності, пологів та грудного вигодовування дитини; обов`язкова строкова військова служба для чоловіків, передбачена законом; різниця в пенсійному віці для жінок і чоловіків, передбачена законом; особливі вимоги щодо охорони праці жінок і чоловіків, пов`язані з охороною їх репродуктивного здоров`я; позитивні дії.

При цьому, суд зазначає, що згідно з приписами ст. 22 Закону України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків" особа, яка вважає, що стосовно неї було застосовано дискримінацію за ознакою статі чи вона стала об`єктом сексуальних домагань або постраждала від насильства за ознакою статі, має право звернутися зі скаргою до державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та/або до суду в порядку, визначеному законом. Особи або групи осіб мають право надсилати повідомлення про порушення прав, гарантованих Конвенцією ООН про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок, до Комітету ООН з ліквідації дискримінації щодо жінок у разі, якщо вичерпані внутрішні засоби правового захисту або якщо застосування таких засобів захисту невиправдано затягується.

Стосовно посилань позивача на те, що інші працівники Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, які перебували на посаді заступника начальника управління за 2019 рік, зокрема, особа чоловічої статі, отримали заробітну плату у більшому розмірі, ніж ОСОБА_1 , суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про державну службу" держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи. Заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 6) премії (у разі встановлення). За результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать: 1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; 2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу; 3) місячна або квартальна премія за належне виконання умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення). При цьому загальний розмір премій, передбачених пунктом 2 цієї частини, які може отримати державний службовець за рік, не може перевищувати 30 відсотків фонду його посадового окладу за рік.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Закону України "Про державну службу" схема посадових окладів на посадах державної служби та умови оплати праці державних службовців, з якими укладаються контракти про проходження державної служби, визначаються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Статтею 52 Закону України "Про державну службу" передбачено, що надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу. Розмір надбавки за ранг державного службовця визначається Кабінетом Міністрів України під час затвердження схеми посадових окладів на посадах державної служби. Виплата за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця встановлюється керівником державної служби державному службовцю за поданням його безпосереднього керівника у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця. Виплата за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби встановлюється керівником державної служби за поданням безпосереднього керівника державним службовцям, між якими здійснено розподіл обов`язків за вакантною посадою, пропорційно додатковому навантаженню за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою. Компенсація за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, виплачується в розмірі та порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Премії виплачуються в межах фонду преміювання залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу. Типове положення про преміювання затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності). Фонд преміювання державного органу встановлюється у розмірі 20 відсотків загального фонду посадових окладів за рік та економії фонду оплати праці. Премія за результатами оцінювання службової діяльності та місячна або квартальна премія державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "А", встановлюються суб`єктом призначення відповідно до цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 18.01.2017 затверджено Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, яким визначено механізм застосування стимулюючих виплат державним службовцям з метою посилення мотивації працівників державних органів до високопрофесійної, результативної та високоякісної роботи, згідно з пунктами 2-5 якого, керівники державної служби в державному органі мають право встановлювати державним службовцям у межах економії фонду оплати праці додаткові стимулюючі виплати. До додаткових стимулюючих виплат державним службовцям належать надбавки: 1) за інтенсивність праці; 2) за виконання особливо важливої роботи. Надбавка за інтенсивність праці та надбавка за виконання особливо важливої роботи (далі - надбавки) встановлюються державним службовцям у відсотках до посадового окладу. Надбавки встановлюються згідно з наказом (розпорядженням) керівника державної служби в державному органі. Надбавка за інтенсивність праці встановлюється державним службовцям з урахуванням таких критеріїв: 1) якість і складність підготовлених документів; 2) терміновість виконання завдань, опрацювання та підготовки документів; 3) ініціативність у роботі.

Таким чином, аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що державні службовці, які перебувають на однакових посадах можуть отримувати заробітні плати за різним розміром, оскільки вона залежить від вислуги років, рангу, премії, надбавки за інтенсивність праці.

У зв`язку з чим, посилання позивача на те, що Міністерство юстиції України в частині оплати праці допустило дискримінацію стосовно позивача є безпідставним.

Щодо дискримінації в діях відповідача, яка проявилась під час звільнення позивача з посади, суд вказує наступне.

Як вже зазначалось судом рішенням Харківського окружного адміністративного суду справі № 520/10516/2020, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 13.07.2020 № 2220/к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб узятих під варту. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб узятих під варту або на іншій рівнозначній посаді. Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день постановлення рішення. Допущено судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 по справі № 520/10516/2020 скасовано в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб узятих під варту або на іншій рівнозначній посаді, стягнення з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день постановлення рішення та допущення судового рішення у частині присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання. Прийнято в цій частині постанову, якою поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб узятих під варту. Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день постановлення рішення, а саме за період з 13.07.2020 по 11.08.2021 у розмірі 146225,71 грн. Допущено судове рішення у частині присудження виплати заробітної плати ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 10600,00 грн. до негайного виконання. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 по справі №520/10516/2020 залишено без змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 по справі № 520/1277/21. залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021, визнано протиправними дії Міністерства юстиції України щодо відмови ОСОБА_1 у погодженні надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення. Зобов`язано Міністерство юстиції України погодити надання ОСОБА_1 щорічної відпустки та грошової допомоги для оздоровлення на підставі заяв, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 06.07.2020 № 8044-32-20 та від 16.07.2020 № 8585-32-20. Зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.07.2020 про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та прийняти відповідне рішення за результатами її розгляду.

Отже, вказаними судовими рішеннями поновлено право позивача на працю, передбачене Конституцією України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на те, що при виконанні рішення суду відповідачем проявляється дискримінація, виходячи з наступного.

Законом України "Про виконавче провадження" забезпечується порядок виконання, зокрема, судових рішень.

Так, відповідно до ст. 65 вказаного Закону рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач, у разі незгоди з виконанням рішення судів, не позбавлений права на звернення до відповідної виконавчої установи з метою їх виконання. Так само, вважаючи виконання рішення судів неналежним чином, ОСОБА_1 має право на звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в спірних правовідносинах Міністерство юстиції України діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому, підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (місцезнаходження: вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код - 00015622), треті особи: Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Нетіченська, буд. 14, м. Харків, 61010, ідентифікаційний код - 40867285), Регіональна профспілкова організація Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Нетіченська, буд. 14, м. Харків, 61010, ідентифікаційний код - 41283160), Департамент з питань виконання кримінальних покарань (місцезнаходження: вул. Юрія Іллєнка, буд. 81, м. Київ, 04050, ідентифікаційний код - 43501242), про визнання дій такими, що порушують гендерну політику та такими, що становлять дискримінацію - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко