Справа № 160/14374/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
19.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року відповідно до Довідки про нарахування індексації за підписом командира з фінансово-економічно роботи-начальника фінансово-економічної служби капітана ОСОБА_2 ;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по день звільнення з військово служби - 13.08.2020 року відповідно до Довідки про нарахування індексації-за підписом командира з фінансово-економічної роботи-начальника фінансово-економічної служби капітана ОСОБА_2 ;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 недоплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по день звільнення з військової служби 13.08.2020 року у розмірі 103609,32 грн. відповідно до наведеного розрахунку;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 17.08.2020 року по 30.04.2021 року відповідні до Довідки про нарахування індексації за підписом командира з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби капітана ОСОБА_2 ;
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона проходила військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 . Їй нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року не враховуючи базовий місяць січень 2008 року. Також позивач зазначила, що індексація грошового забезпечення за вказаний період, яка нарахована відповідно до довідки про нарахування індексації за підписом командира з фінансово-економічно роботи-начальника фінансово-економічної служби капітана ОСОБА_2 не виплачена позивачу. Також позивач зауважила, що індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.04.2021 року нараховано позивачу без врахування абз.4 п.5 Порядку №1078, а саме без врахування того факту, що розмір підвищення грошового забезпечення (613,84 грн.) не перевищує розмір (суму) індексації грошового забезпечення, що склалася у місяці підвищення (4258,75 грн). Отже, з 01.03.2018 року по 30.04.2021 року індексація грошового забезпечення має розраховуватись як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу та складатиме 3644,91 грн. Позивач зауважила, що індексація грошового забезпечення, яка їй нарахована відповідно до довідки про нарахування індексації за підписом командира з фінансово-економічно роботи-начальника фінансово-економічної служби капітана ОСОБА_2 , визначена не правильно, у зв`язку з чим, звернулась до суду з даною позовною заявою.
30.08.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
22.09.2021 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обгрунтування відзиву відповідач зазначив, що грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з чим, з січня 2016 року грудень 2015 року є базовим місяцем. Також відповідач зауважив, що відповідно до Порядку №1078 індексація грошового забезпечення позивача становить 0 грн. щомісячно. У зв`язку з чим, відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 у період з 18.02.2015 року по 13.08.2020 року та з 17.08.2020 року по теперішній час.
Військовою частиною НОМЕР_1 проведено індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про нарахування індексації за підписом начальника фінансово-економічної служби військової частини Соколова С.
З вказаної довідки судом встановлено, що за період:
1) з 01.01.2016 року по 31.01.2018 року нараховано індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - «листопад 2015 року»;
2) з 01.02.2018 року по 28.02.2018 року нараховано індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - «лютий 2018 року»;
3) з 01.03.2018 року по 30.04.2021 року нараховано індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - «березень 2018 року».
Вважаючи дії відповідача щодо виплати індексації грошового забезпечення протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Законом України № 76-VIII від 28.12.2014 року статтю 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» доповнено частиною шостою, якою визначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції Закону України № 2148-VIII від 03.10.2017 року (чинній з 11.10.2017 року) проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Згідно ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078).
Відповідно до п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення).
Відповідно до п.5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Згідно п.10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби) для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу, посадова особа митної служби.
Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.
За таких підстав, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Крім того на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.
При цьому, у разі підвищення посадових окладів у місяці, в якому право на індексацію ще не виникло, такий місяць є базовим.
В свою чергу, відповідно до абз.3 п.10-1 Порядку №1078 (в редакції від 15.09.2015 року) обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.
Суд зазначає, що вищезазначений абз.3 п.10-1 Порядку №1078 (в редакції від 15.09.2015 року) в Порядку №1078 (в редакції від 15.12.2015 року) відсутній.
Однак п.5 Порядку №1078 (в редакції від 15.12.2015 року) передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Тобто, в даному випадку з 01.01.2016 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації позивача здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник, тобто на загальних підставах, як це передбачено п.5 Порядку №1078 у відповідній редакції.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01 січня 2008 року.
Таким чином, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.
При цьому відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку №1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.
Аналізуючи викладені приписи законодавства, слід зазначити, що відповідачем жодним чином не обґрунтовано правомірність не врахування базового місяця «січень 2008 року» при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно, а також не наведено жодних доводів, які б підтвердили або спростували правильність визначення базового місяця «листопад 2015 року» для вказаних періодів.
В свою чергу, як зазначає позивач, індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно, яка визначена відповідачем у довідці про нарахування індексації за підписом командира з фінансово-економічно роботи-начальника фінансово-економічної служби капітана Соколова С. позивачу не виплачена. Відповідачем також не надано до суду доказів виплати позивачу вищезазначеної індексації.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про протиправність дій Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням базового місяця - «січень 2008 року».
За таких обставин, з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача, враховуючи те, що у межах спірного періоду з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно індексація в повному обсязі позивачу не нарахована та не виплачена, суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення у повному обсязі за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням базового місяця - «січень 2008 року».
Щодо періодів нарахування позивачу індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 року по 13.08.2018 року та з 17.08.2018 року по 30.04.2021 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Згідно абз.5 п.4 Порядку №1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Щодо розрахунку індексації грошового забезпечення, приведеного позивачем у позовній заяві, суд зазначає, що при проведенні обрахунку індексації грошового забезпечення позивачем за суму індексації грошового забезпечення взято суму 4258,75 грн., в свою чергу, з довідки про нарахування індексації вбачається, що сума 4258,75 грн. є розміром заробітної плати позивача станом на березень 2018 року.
В свою чергу, згідно довідки про нарахування індексації сума індексації грошового забезпечення позивача станом на березень 2018 року становить 0 грн.
У зв`язку з чим, суд доходить висновку, що в даному випадку розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, що унеможливлює застосування у даному випадку абз.4 п.5 Порядку №1078.
Отже, суд доходить висновку, що приведені позивачем обрахунки індексації грошового забезпечення у позовній заяві є хибними та такими, які суперечать чинному законодавству України.
Окрім цього, судом досліджена довідка про нарахування індексації за підписом командира з фінансово-економічної роботи-начальника фінансово-економічної служби капітана ОСОБА_2 в частині нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 13.08.2018 року та з 17.08.2018 року по 30.04.2021 року та судом не виявлено порушень з боку військової частини при проведенні нарахування індексації грошового забезпечення позивача за вказані періоди.
Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що позивачем у позовній заяві не наведено інших підстав для визнання дій Військової частини НОМЕР_1 при індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 року по 13.08.2018 року та з 17.08.2018 року по 30.04.2021 року протиправними.
З урахуванням вищевикладеного, дані вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням базового місяця - «січень 2008 року».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням базового місяця - «січень 2008 року».
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський