Справа № 140/8479/21
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року ЛуцькСправа № 140/8479/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій по нарахуванню та виплаті з 01.02.2021 довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Волинського апеляційного суду № 09.40/28/2020 від 25.02.2020 у розмірі 74 відсотки від розміру грошової винагороди працюючого судді на відповідній посаді; визнання протиправними дії щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді і виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду проходження позивачем строкової військової служби у Збройних Силах, період роботи на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимира-Волинського, а також половини періоду навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету; зобов`язання зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження позивачем строкової військової служби у Збройних Силах, період роботи на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимира-Волинського, а також половину періоду навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету, що разом становлять 8 років 4 місяці 1 день; зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 №09.40/28/2020 у розмірі 90 відсотків від грошової винагороди працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 01.02.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 ОСОБА_1 звільнений з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку та з 19.09.2016 отримує довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Зазначив, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 у справі №140/10712/20 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити позивачу з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Волинського апеляційного суду №0940/25/2020 від 25.02.2020. На виконання зазначеного рішення суду ГУ ПФУ у Волинській області у грудні 2020 року було проведено перерахунок довічного грошового утримання і встановлено його у розмірі 74 відсотка від суддівської винагороди працюючого судді. При цьому, як вказує позивач, відповідачем не зараховано до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби у Збройних Силах, період роботи на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимира-Волинського, а також половини періоду навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету.

13.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, врахувавши зазначені періоди роботи, військової служби та навчання, однак ГУ ПФУ у Волинській області листом від 30.04.2021 повідомив позивача, що його загальний стаж роботи складає 44 роки 4 місяці 26 днів, в тому числі 32 роки 4 дні - стаж роботи на посаді судді; розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 74% від суддівської винагороди працюючого судді. Однак, відповідач не врахував період проходження позивачем строкової військової служби у Збройних Силах, період роботи на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимира-Волинського, а також половину періоду навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що грубо порушують його права як громадянина України та судді у відставці щодо отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, його належного матеріального та соціального забезпечення.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного від 17.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 у справі №140/10712/20, яке набрало законної сили 27.10.2020, позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. В результаті перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 встановлено в сумі 162 547,66 грн (219659 грн х 74%). При цьому, з урахуванням вимог частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до суддівського стажу при проведенні перерахунку довічного грошового утримання з 19.02.2020 не врахована строкова служба, навчання у ВУЗі та служба в органах прокуратури. Отже, суддівський стаж позивача становить 32 роки 00 місяців 04 дні, відповідно до цього щомісячне довічне грошове утримання позивача розраховано виходячи з 74 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Інші заяви по суті спору до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

ОСОБА_1 є суддею у відставці, отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області.

Волинський апеляційний суд відповідно до рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 видав позивачу довідку від 25.02.2020 №09.40/28/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а. с. 10). Довідка видана за формою, визначеною додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 №3-1.

На звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-2/2020 на підставі довідки від 25.02.2020 №09.40/28/2020, у проведенні такого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за результати розгляду заяви від 26.02.2020 відповідачем було відмовлено.

Як встановлено судом, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 у справі №140/10712/20 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити позивачу з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Волинського апеляційного суду №0940/25/2020 від 25.02.2020.

На виконання зазначеного рішення суду ГУ ПФУ у Волинській області у грудні 2020 року ОСОБА_1 було проведено перерахунок довічного грошового утримання і встановлено його у розмірі 74 % від суддівської винагороди працюючого судді, при цьому, відповідачем не зараховано до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження позивачем строкової військової служби у Збройних Силах, період роботи на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимира-Волинського, а також половини періоду навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету.

В результаті проведеного перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 встановлено в сумі 162 547,66 грн (219659 грн х 74%).

13.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у повному обсязі відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 у справі №140/12244/20, врахувавши вищезазначені періоди роботи, військової служби та навчання.

Листом №3758-3501/Х-02/8-0300/21 від 30.04.2021 відповідач повідомив позивача, що його загальний стаж роботи складає 44 роки 4 місяці 26 днів, в тому числі 32 роки 4 дні - стаж роботи на посаді судді; розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 74% від суддівської винагороди працюючого судді. Період проходження позивачем строкової військової служби у Збройних Силах, період роботи на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимира-Волинського, а також половину періоду навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету враховано не було.

Позивач, вважаючи протиправним дії відповідача щодо здійснення перерахунку довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Волинського апеляційного суду 18.02.2020 №2-р/2020 у розмірі 74% від розміру грошової винагороди працюючого судді на відповідній посаді, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Розділом ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Так у підпункті 4 пункту 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII зазначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. При цьому пункт 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, який передбачав, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.10.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами), виключений з 01.01.2020 на підставі підпункту 16 пункту 1 розділу І Закону України від 16.10.2019 №193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування».

Відповідно до пункту 25 розділу ХІІ розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Однак Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

У рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, зроблено правовий висновок про те, що зміна з 01.01.2020 розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII з 19.02.2020, тобто з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.

Право позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 у зв`язку із зміною з 01.01.2020 суддівської винагороди працюючого судді є безспірним, оскільки встановлено рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 у справі №140/12244/20, яке набрало законної сили 27.10.2020.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ у Волинській області проведено ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та встановлено його розмір 74 %.

При цьому, відповідач вказує, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 74 % встановлено із урахуванням стажу роботи позивача та у відповідності до частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Разом з тим, як слідує із рішення №0 від 11.11.2020 про проведення перерахунку, стаж роботи позивача на посаді судді становить 32 роки 00 місяці 04 дні.

Підставою звернення позивача до суду є незгода з розміром призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (74 відсотків суддівської винагороди), встановленого рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від №0 від 11.11.2020 та незарахування відповідачем до стажу роботи позивача періоду проходження ОСОБА_1 строкової військової служби у Збройних Силах, період роботи на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимира-Волинського, а також половину періоду навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету.

Визначення стажу судді врегульоване статтею 137, абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII.

Статтею 137 Закону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом №1402-VIII не встановлено.

Матеріалами справи, а саме копією трудової книжки НОМЕР_1 , дипломом серії НОМЕР_2 від 21.06.1979, військовим квитком НОМЕР_3 підтверджено, що в період з 03.11.1971 по 21.11.1973 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у Збройних Силах, що складає 2 роки 18 днів; із 15.10.1980 по 27.08.1984 - працював на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимира-Волинського (без врахування періоду стажування), що складає 3 роки 10 місяців 12 днів; з 21.08.1974 по 25.06.1979 - навчався на денній формі юридичного факультету Одеського державного університету, що складає 4 роки 10 місяців 4 дні (половина цього періоду - 2 роки 5 місяців 2 дні), що в загальному становить 8 років 4 місяці 01 день.

Крім того, як видно із записів трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 наказом від 27.08.1984 №95 був призначений на посаду народного судді Володимир-Волинського міського народного суду, з 01.12.1992 - член судової колегії в кримінальних справах Волинського обласного суду, суддя судової палати в кримінальних справах, заступник голови судової палати у кримінальних справах, заступник голови, суддя Апеляційного суду Волинської області.

Позивач призначений на посаду судді за нормами Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про вибори районних (міських) народних судів Української РСР від 05.06.1981 N 2023-X ( Закон втратив чинність на підставі Постанови ВР N 4020-XII (4020-12) від 24.02.1994, тому відповідно до положень абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII слід керуватися Законом №2862-XII в частині визначення стажу судді.

Абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також згідно з абзацом другим статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (далі - Указ №584/95) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545, яка набрала чинності з 01.03.2008, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» та доповнено її в частині пункту 3-1 абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Разом з тим, законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачає зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу, а також пільгове (кратне) обчислення цього періоду військовослужбовцям, які за рішенням уряду СРСР, проходили військову службу в державах, де в той час велися бойові дії, для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення та отримання різних видів пенсій і соціальних виплат.

Зокрема, Законом СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12.07.1967 і Положенням про пільги для військовослужбовців, військовозобов`язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх сімей, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17.02.1981 №193, було передбачено зарахування часу перебування громадян на дійсній військовій службі у Збройних Силах СРСР до загального трудового стажу, безперервного трудового стажу та стажу роботи за спеціальністю.

Також відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, враховуючи зміст положень абзацу четвертого пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1402-VIII (у редакції, чинній на час подання позивачем заяви про відставку), стаж роботи судді ОСОБА_1 призначеного на посаду до набрання чинності цим Законом, має визначатися відповідно до законодавства, що діяло на день його призначення.

Відтак до стажу роботи позивача, що дає право на відставку судді, зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, період проходження строкової військової служби.

Водночас суд звертає увагу на те, що період строкової військової служби позивача (2 роки 18 днів) враховувався ГУ ПФУ у Волинській області при виплаті ОСОБА_1 довічного грошового забезпечення з моменту його призначення і до здійснення перерахунку з 19.02.2020.

Поряд з тим суд вважає, що оскільки законодавством, яке діяло на момент призначення ОСОБА_1 на посаду судді, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби (за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років), то цей період роботи підлягає врахуванню відповідачем з огляду на те, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить понад 10 років.

Також судом встановлено, що з 15.10.1980 по 27.08.1984 (3 роки 10 місяців 12 днів) позивач працював на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимир-Волинського.

Верховний Суд у постанові від 20.11.2019 у справі №308/5911/17 сформував висновок, що за змістом статті 43 Закону №2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується час роботи саме на посадах прокурорів і слідчих. Роз`яснення поняття «прокурор» міститься в статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1789-XII «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час роботи позивача в органах прокуратури). Під поняттям «прокурор» у цьому Законі слід розуміти: Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники та помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), їх перші заступники, заступники, міжрайонні прокурори, прокурори міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх перші заступники і заступники, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах своєї компетенції. Що стосується поняття «слідчий», то його необхідно трактувати за аналогією та застосовувати положення статті 43 Закону №2862-ХІІ в цій частині, коли йдеться про вирішення питання про можливість зарахування періоду роботи в прокуратурі до стажу, який дає право на відставку судді.

З огляду на ці висновки, суд вважає, що період роботи позивача на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимир-Волинського з 15.10.1980 по 27.08.1984 (3 роки 10 місяців 12 днів) відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ, абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII також підлягає зарахуванню, оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше ніж 10 років.

В адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності (стаття 9 КАС України), який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Отже, суд здійснює розгляд справи у межах заявлених позовних вимог.

Таким чином, до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу 32 роки 00 місяців 04 дні на посаді судді (безспірний період) слід також врахувати половину строку навчання за денною формою навчання (2 роки 5 місяців 2 дні), період проходження строкової військової служби (2 роки 00 місяців 18 днів) та період роботи позивача на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимир-Волинського (3 роки 10 місяців 12 днів), що в сукупності становить 8 років 4 місяців 1 день, та про які просив позивач у позовній заяві та в заяві до відповідача від 13.04.2021.

За таких обставин стаж роботи позивача на посаді судді становитиме понад 40 повних років, що дає позивачу право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді: 50 % за 20 років та додатково 40 % (по два відсотки грошового утримання судді за кожний повний рік роботи).

Отже, відповідачем протиправно проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача з 19.02.2020 в розмірі 74% суддівської винагороди.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 06.03.2018 у справі №308/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4458/17, від 05.12.2019 у справі №592/2737/17, від 28.11.2019 у справі № 227/766/17.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аргументи відповідача у листі від 30.04.2021 №3758-3501/Х-Ю-02/8-0300/21 про те, що визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється виключно зі стажу роботи на посаді судді є помилковим.

Призначивши позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці зі стажу судді 32 роки 4 дні, ГУ ПФУ у Волинській області тим самим поставило під сумнів рішення Вищої ради правосуддя від 17.12.2020 №3501/0/15-20 як колегіального, незалежного конституційного органу державної влади та суддівського врядування, який при звільненні ОСОБА_1 у відставку встановив виконання умови, з яким закон пов`язує право судді на відставку - наявність стажу роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 Закону №1402-VIII.

Таким чином, невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання на юридичному факультету вищого навчального закладу за денною формою навчання, роботи на посаді слідчого прокуратури та врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним. Такі дії відповідача мали наслідком неправомірне зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при його призначенні.

Зважаючи на викладене та обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, який має бути ефективним та виключати подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням повноважень, визначених частиною другою статті 245 КАС України, дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 розміру раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці під час його перерахунку з 19.02.2020 на підставі довідки Волинського апеляційного суду №09.40/28/2020 від 25.02.2020 у розмірі 74 відсотки від розміру грошової винагороди судді, який працює на відповідній посаді; визнання протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах - 2 роки 05 місяців 2 дні, періоду проходження строкової військової служби - 2 роки 18 днів та періоду роботи на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимир-Волинського - 3 роки 10 місяців 12 днів; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Волинського апеляційного суду №09.40/28/2020 від 25.02.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з 19.02.2020, зарахувавши до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах - 2 роки 5 місяців 02 дні, період проходження строкової військової служби - 2 роки 18 днів, період роботи на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимир-Волинського - 3 роки 10 місяців 12 днів.

Разом з тим, задовольняючи вимогу позивача щодо визнання протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 розміру раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці під час його перерахунку та здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 №09.40/28/2020 у розмірі 90 % від грошової винагороди працюючого судді на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає, що такий перерахунок слід здійснювати з 19.02.2020, оскільки, як встановлено матеріалами справи, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 у справі №140/10712/20 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити позивачу з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Волинського апеляційного суду №0940/25/2020 від 25.02.2020, і саме з 19.02.2020 ГУ ПФУ у Волинській області було здійснено такий перерахунок, а не з 01.02.2021, як вказує позивач.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 розміру раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці під час його перерахунку з 19.02.2020 на підставі довідки Волинського апеляційного суду №09.40/28/2020 від 25.02.2020 у розмірі 74 відсотки від розміру грошової винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах - 2 роки 05 місяців 2 дні, періоду проходження строкової військової служби - 2 роки 18 днів та періоду роботи на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимир-Волинського - 3 роки 10 місяців 12 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Волинського апеляційного суду №09.40/28/2020 від 25.02.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з 19.02.2020, зарахувавши до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах - 2 роки 5 місяців 02 дні, період проходження строкової військової служби - 2 роки 18 днів, період роботи на посаді старшого слідчого прокуратури міста Володимир-Волинського - 3 роки 10 місяців 12 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський