Справа № 620/6917/20
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6917/20 Головуючий у І інстанції - Лобан Д.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Городянський маслозавод» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Городянський маслозавод» про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось до суду з даним позовом, в якому просило стягнути з рахунків у банках, які обслуговують приватне акціонерне товариство «Городянський маслозавод», податковий борг по земельному податку з юридичних осіб у сумі 342 144, 40 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено, при цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки доказів оскарження в судовому порядку податкової вимоги, на підставі якої виник податковий борг, надано не було та відповідач добровільно не сплатив податковий борг, отже наявні всі підстави для задоволення позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Свої доводи обґрунтовує тим, що ним було самостійно сплачено за час розгляду цієї справи борг, а тому відсутні підстави для задоволення позовної заяви.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідач станом на 24.12.2020 має податковий борг по земельному податку з юридичних осіб, який підтверджується:

- податковим розрахунком земельного податку № від 12.02.2018 за період серпень 2018 року - грудень 2018 року на суму - 57 837, 56 грн;

- податковим розрахунком земельного податку № від 06.02.2019 за період 2019 рік на суму - 138 810, 13 грн;

- податковим розрахунком земельного податку № від 28.02.2020 за період січень 2020 року - жовтень 2020 року на суму - 115 675, 10 грн;

- податковим - повідомленням - рішенням № від 17.01.2020 на суму 18 480, 50 грн.

Також, згідно ст. 129 Податкового кодексу України платнику було нараховано пеню в розмірі 11 341, 11 грн.

Отже, з урахуванням пені, загальна сума заборгованості склала 342 144, 40 грн.

Несплата заборгованості в добровільному порядку стала підставою для звернення контролюючого органу до суду із цим позовом.

Згідно з ч.ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкових зобов`язань є узгодженою та набула статусу податкового боргу, який не сплачений та обліковується за відповідачем, а тому позовні вимоги про його стягнення є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Строки сплати податкового зобов`язання встановлені ст. 57 ПК України, відповідно до п. 57.1 якої передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Отже факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

За правилами п. 59.1 ст. 59 ПК України порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

За встановленими обставинами справи, контролюючим органом виставлено податкову вимогу № 1801-17 від 02.03.2018 на суму 342 144, 40 грн, яку надіслано на адресу відповідача та вручено 06.04.2018, даний факт відповідачем не заперечується.

Відомості про те, що вказана податкова вимога, на підставі якої виник податковий борг була оскаржена в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не надано.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що під час розгляду даної справи ним було сплачено податковий борг, проте доказів на підтвердження даної обставини додано не було.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, передбачені чинним законодавством заходи не привели до погашення податкового боргу. Сума податкового боргу (пені) в добровільному порядку відповідачем не була сплачена, отже саме внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов`язання виник податковий борг.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене і керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Городянський маслозавод» - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова