Справа № 455/215/18
Суддя: Пошивак Ю. П.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 455/215/18
Провадження № 2-а/455/6/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання - Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу №455/215/18 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, Галицької митниці Держмитслужби, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 28.02.2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил в якій зазначає, що 20.02.2018 року Львівською митницею Державної фіскальної служби України було складено постанову у справі про порушення митних правил №6611/20900/17, згідно якої його визнали винним у вчиненні порушень митних правил і наклали адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500.00 гривень.

Вважає, що вищевказана постанова винесена відповідачем без повного належного дослідження всіх обставин справи та наданих ним доказів, а тому є протиправною і підлягає скасуванню.

Зазначив, що при розгляді справи працівниками Львівської митниці не були з`ясовані доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за які законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки не перевірено належним чином чи дійсно він ввіз на митну територію України транспортний засіб у митному режимі транзит з метою особистого користування.

В згаданій постанові не вказано марки транспортного засобу, зовсім не відображено чи при розгляді справи було заслухано його пояснення і письмові докази, не розглядалися докази його вини, не було витребувано на засідання матеріали фото- і кінозйомок, звуко- і відеозапису митного поста «Мостиська», не запрошено і не опитано свідків, не було заслухано посадову особу митного поста для дачі пояснення, яка проводила реєстрацію ввезення на митну територію України зазначеного транспортного засобу 15.03.2017 року о 19 годині 24 хвилини.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена відповідачем без повного з`ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи працівниками Львівської митниці не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки не перевірено належним чином чи дійсно він ввіз на митну територію України транспортний засіб автомобіль, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в митному режимі «транзит».

15.03.2017 року він не ввозив транспортний засіб через митний пост «Мостиська» Львівської митниці на територію України, а їхав в автомобілі як пасажир. Даний транспортний засіб ввіз власник автомобіля ОСОБА_2 .

Просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України, начальника управлії протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії в справі і порушення митних правил № 6611/20900/17 від 20 лютого 2018 року і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500.00 гривень і визнання його винним у вчиненні порушень митних правил.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2018 року справу передано для розгляду судді ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 19.03.2018 року дану справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 годину 00 хвилин 27.06.2018 року.

Ухвалою суду від 27.06.2018 року у справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 14 годину 00 хвилин 05.11.2018 року, яке неодноразово відкладалося.

Наказом від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_3 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П..

Ухвалою судді від 07.09.2020 року дану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 09 годину 15 хвилин 05.10.2020 року.

Ухвалою суду від 05.10.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 12 годину 00 хвилин 02 лютого 2021 року, залучено Галицьку митницю Державної митної служби України в якості співвідповідача у справі.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 годину 00 хвилин 22.09.2021 року, яке було відкладено на 12 годину 00 хвилин 21.10.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 23.09.2021 року пояснив, що 15.03.2017 року він не ввозив транспортний засіб через митний пост «Мостиська» Львівської митниці на територію України, а їхав в автомобілі як пасажир. Даний транспортний засіб ввіз власник автомобіля ОСОБА_2 . Посвідчення водія він не має.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дахновський В.Т. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення, аналогічні, викладеним в адміністративному позові.

Представник відповідача представник Львівської митниці Державної фіскальної служби України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суд не повідомив.

Представник відповідача Галицької митниці Держмитслужби судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суд не повідомив. 10.11.2020 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому Галицька митниця Держмитслужби просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю (а.с.100-104).

Суд, заслухавши позивача, його представника, оцінивши доводи учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, перевіркою інформації, що міститься в ЄАІС Держмитслужби встановлено, що 15.03.2017 року, близько 19 години 24 хвилини через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС каналом, позначеним символами червоного кольору («червоний коридор»), ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України транспортний засіб, VIN № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_2 , в митному режимі транзит з метою особистого користування.

Згідно даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) станом на 25.12.2017 року транспортний засіб, VIN № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_2 з митної території України позивачем ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщени.

Частиною 1 ст. 90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Статтею 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення (ч.1 ст.102 МК України).

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з гл.55 р.ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Отже, пропуск 15.03.2017 року ввезеного позивачем ОСОБА_1 на митну територію України, транспортного засобу, VIN № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_2 , здійснено у порядку, передбаченому нормами ч. 1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч.З ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, транспортний засіб керований позивачем, не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч. З ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергію, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків, визначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Проте, всупереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, гр. ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та про місцезнаходження товарів і транспортних засобів не звернувся.

Як було встановлено в судовому засіданні листом Львівської митниці ДФС від 29.11.2017 № 9978/10/13-70-71/51 позивач ОСОБА_1 викликався на м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС, для надання пояснень щодо не вивезення ним транспортного засобу, VIN № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_2 за межі митної території України та участі у складенні протоколу про порушення митних правил. Однак, на виклики митниці останній не з`явився, хоча про дату, час та місце був належним чином повідомлений.

Постановою в справі про порушення митних правил №6611/20900/17 від 20.02.2018 року громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

Положеннями частини 1 статті 192 цього Кодексу визначено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Згідно частин 1 та 4 статті 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Пункт 3 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну від 31 травня 2012 року № 657 та зареєстрованого в Мін`юсті 02.10.2012 року за № 1669/21981 передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до пункту 5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Таким чином, умовами не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків є документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником митного органу, в зоні діяльності якого перебуває транспортний засіб, про обставини події.

В матеріалах справи відсутні дані про факт аварії чи дії обставин непереборної сили, а також письмове повідомлення позивача в митний орган з цього приводу.

Посилання позивача на те, що транспортний засіб VIN № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_2 , на митну територію України ним не ввозився, а 15.03.2017 року він перетинав кордон в якості пасажира, судом до уваги не береться, так як згідно інформації, яка міститься в єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Департаменту митної справи ДФС саме позивач ввіз на митну територію України вищевказаний транспортний засіб.

Так, у відповідності до п. 7 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.1 1.2005 року № 11, 18,власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє оного митному органу для проведення митного огляду и подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Згідно п. 9 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Враховуючи, що транспортний засіб було ввезено на митну територію України позивачем, обов`язок вивезення такого покладено на нього та, відповідно, в нього наявні документи на право користування цим транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 КУпАП продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її є обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Отже, посадовою особою було правомірно прийнято рішення про наявність складу правопорушення та винесено постанову про порушення митних правил.

Щодо посилання позивача на його звернення до правоохоронних органів щодо вчинення злочину відносно нього слід зазначити, що відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України тільки вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, з листа Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області №3127/55/05 від 01.08.2019 року відомо, що звернення ОСОБА_1 було зареєстроване в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші дії Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області від 17.07.2019 року за №3127. За результатами розгляду заяви ОСОБА_4 встановлено, що факти не містять даних, які б вказували на наявність ознак кримінального чи адміністратвиного правопорушення.

Таким чином, ознак кримінального правопорушення немає, тобто за відсутності встановленого вироком суду чи постановою про закриття кримінального правопорушення факту введення позивачем в оману іншими особами, відсутні підстави вважати дії позивача такими, що не залежали від його волі або не усвідомлювалися ним.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу.

Справа про порушення митних правил № 6611/20900/17 стосовно позивача ОСОБА_4 розглянута в присутності позивача, про що зазначено в оскаржуваній постанові, і що підтверджено підписом ОСОБА_1 в постанові Львівської митниці ДФС від 20.02.2018 року у справі про порушення митних правил № 6611/20900/17.

З довідки та інформації Територіального сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ТСЦ МВС у Львівській області головного сервісного центру МВС №31/13-4648-302 від 23.09.2021 року відомо, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , згідно Єдиного державного реєстру МВС станом на 23.09.2021 року отримав посвідчення водія, серії НОМЕР_4 категорії «В,С» від 27.03.2004 року у ВРЕР ДАІ з обслуговування Старосамбірського та Турківського районів при ГУМВС України у Львівській області.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні, оскільки ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк, а факт аварії, дії обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб ним не доведено, заяву про неможливість вивезти транспортний засіб не подавав, відтак суд приходить до висновку про наявність в її діях ознак порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 470 МК України.

Вказана правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року справа № 464/7796/16-а, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судом під час вирішення наведеного спору.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року. Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.90, 93,95, 102,381, 458, 460 МК України, ст.ст.20, 77, 78, 241-246, 286 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, Галицької митниці Держмитслужби, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил про накладення адміністративного стягнення- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Пошивак Ю.П.