Справа № 520/4339/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 р.Справа № 520/4339/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 14.06.21 року по справі № 520/4339/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТРЕЙД ПЛЮС"

до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України , Державної податкової служби України

про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТРЕЙД ПЛЮС" (далі-позивач, ТОВ "ІНТРЕЙД ПЛЮС") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області (далі-відповідач-1, ГУ ДПС у Харківській області), Державної податкової служби України (далі-відповідач-2, ДПС України), в якій просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області № 2408649/41545602 від 17.02.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 01.02.2021 року у Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Харківській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю ІНТРЕЙД ПЛЮС (Місцезнаходження: Україна, 62495, Харківська область. Харківський район, смт. Васищеве, вул. Слобідська, буд. 26/2; ) із переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТРЕЙД ПЛЮС" (62495, Харківська область, Харківський район, смт. Васищеве, вул. Слобідська, буд. 26/2; ідентифікаційний код 41545602) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ідентифікаційний код 43983495), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 43005393) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії частково задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області № 2408649/41545602 від 17.02.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 01.02.2021 року у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТРЕЙД ПЛЮС" (вул. Слобідська, буд. 26/2, смт. Васищеве, Харківський р-н, Харківська обл., 62495, код ЄДРПОУ - 41545602) сплачену суму судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП - 43983495).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування положень приписів ст. 201.16 ст. 201 ПК України та Постанови КМУ від 11.12.2019 року №1165, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги в повному обсязі не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТРЕЙД ПЛЮС" (ідентифікаційний код юридичної особи 41545602) зареєстроване в якості юридичної особи. Позивач як платник податків перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Харківській області, утвореному на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

07.08.2019 р. між підприємством позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТРЕЙД ПЛЮС», в якості продавця, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТРЕЙД МІКС», в якості покупця, укладено договір купівлі-продажу № 07/08/19-3 від 07.08.2019.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу № 07/08/19-3 від 07.08.2019 продавцем було поставлено відповідний товар покупцеві, про що свідчить підписана обома сторонами видаткова накладна № 20 від 01 лютого 2021 р. на загальну суму 54154,33 грн у тому числі ПДВ 20% - 9025.72 грн., платіжне дорученням № 8539 від «02» лютого 2021 р. на суму 54154,33 грн., банківська виписка за 02.02.2021 р., яка підтверджує отримання ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» 54154,33 грн, товаро-транспортна накладна № Р20 від «01» лютого 2021 року, якісне посвідчення № 28.01.2021.

Представником позивача під час розгляду справи було надано пояснення та вказано, що наявність товарно-матеріальних цінностей підтверджується наказом № 29/01-інв. від 29.01.2021 року, актом інвентаризації готової продукції та товарних запасів склад смт. Буди, смт. Васишеве від « 31» січня 2021 року, актом інвентаризації готової продукції та товарних запасів склад м. Харків від « 31» січня 2021 року.

Також, з метою підтвердження реальності здійснення господарської операції додатково представником позивача вказано, що рух товару з метою придбання та подальшого його продажу між підприємством позивача та іншими контрагентами підтверджується наступними документами, а саме: договором № 02082019 про виготовлення кондитерської продукції з давальницької сировини від 02.08.2019 p., актом наданих послуг з переробки давальницької сировини та приймання-передачі виготовленої продукції від 28.01.2021 р., платіжним дорученням № 93 від 26 січня 2021 р., виписками з банку за 26.01.2021, за період з 01.02.2021 по 28.02.2021, за період з 01.01.2021 по 31.01.2021.

Крім того, реальність здійснення господарської діяльності ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» підтверджується: договором оренди №03/02-20ар від 03.02.2020 року, договором оренди 12/11-18ар від 12.11.2018 року, договором оренди офісного приміщення №03/20 від 01.01.2020 року.

Судовим розглядом справи встановлено, що у зв`язку з виконанням умов укладеного договору на виконання вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України складену підприємством позивача на користь контрагента податкову накладну №1 від 01.02.2021 року було направлено для реєстрації у Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до отриманої квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.02.2021, податкову накладну №1 від 01.02.2021 прийнято, але реєстрацію зупинено. Зазначено: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1806, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник=1,6136%, Р=157326,08.

11.02.2021 року Позивачем складено та подано до ГУ ДПС у Харківській області повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. У повідомленні наявні пояснення позивача наступного змісту: "податкова накладна була складена на підставі здійснення такої господарської операції реалізація товару, і на підтвердження здійснення такої операції надано відповідні документи, що підтверджують укладення договору, здійснення поставки товару та проведення відповідних розрахунків з боку покупця товару на рахунок постачальника, тобто підтвердження реальності господарської операції".

Як встановлено судом та підтверджено відповідними квитанціями про прийняття електронних документів до повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено позивачем додано копії наступних документів:

- Договір купівлі-продажу № 07/08/19-33 від 07.08.2019;

- Договір №02082019 про виготовлення кондитерської продукції з давальницької сировини від 02.08.2019;

- Акт наданих послуг з переробки з давальницької сировини та приймання-передачі виготовленої продукції від 28.01.2021;

- Видаткова накладна №20 від 01.02.2021;

- Товаро-транспортна накладна №Р20 від 01.02.2021;

- Платіжне доручення № 8539 від 02.02.2021, № 93 від 26.01.2021;

- Наказ №29/01-інд про проведення інвентаризації від 29.01.2021;

- Акт інвентаризації готової продукції та товарних запасів склад смт. Буди від 31.01.2021;

- Акт інвентаризації готової продукції та товарних запасів склад м. Харкова від 31.01.2021;

Комісією ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 2408649/41545602 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставами для прийняття спірного рішення визначено ненадання платником податку копій документів: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Матеріалами справи встановлено, що Позивачем 18.02.2021 року подано ДПС додатково наступні копії документів на підтвердження господарських відносин, окрім вищезазначених:

- Товаро-транспортна накладна №Р20 від 01.02.2021;

- Виписка з поточного рахунку ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС»;

- Якісне посвідчення від 27.01.2021;

- Договір оренди від 12.11.2018;

- Договір оренди офісного приміщення від 01.01.2020;

- Договір оренди № 03/02-20ар від 03.02.2020.

Товариство звернулося до ДПС із скаргами на рішення № 2408649/41545602 щодо скасування вищезазначеного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, проте рішенням за результатами розгляду скарги скаргу підприємства позивача залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН - без змін та в якості підстави вказано на ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження і розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

Позивач, не погодившись із рішеннями Комісії Головного управління ДПС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 2408649/41545602, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних рішень контролюючого органу, оскільки при прийнятті рішення Комісією Головного управління ДПС України не було враховано подані позивачем разом із поясненнями документи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з приписами п. 201.10. ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010(далі Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 13 Порядку№ 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Водночас, пунктом 201.16. ст.201 ПК України визначено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З 01.02.2020 р. діє Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою КМУ від 11.12.2019р. №1165 (далі за текстом Порядок №1165).

Відповідно до п. 3 Порядку зупинення № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації) визначених у вказаному пункті цього Порядку.

Згідно з п. 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

За правилом п.6 Порядку № 1165 окремою та самостійною підставою для вчинення волевиявлення з приводу зупинення реєстрації податкової накладної в Реєстрі є відповідність платника критерію ризиковості.

Пунктом 11 Порядку № 1165 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, з аналізу наведених приписів Порядку № 1165 слідує, що реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена з підстав відповідності критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснених операцій.

Наказом Міністерства Фінансів України від 12.12.2019№ 520 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 року за №1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №520).

Відповідно до п.4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 передбачено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з п. 6 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Пунктом 7 Порядку № 520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (п. 11 Порядку №520).

Отже, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної приймається у разі не підтвердження платником податків документально інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено.

Так, згідно вказаних квитанцій підставою для зупинення спірної податкової накладної став висновок контролюючого органу про відповідність податкової накладної п.1 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій" через те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1806, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації в ПН/РК.

Проте, конкретного та деталізованого переліку документів, які позивач має надати квитанція не містить. Крім того, відповідачем не наведено розрахунків, доказів та мотивів у відповідності до яких він дійшов висновків, що обсяг товару/послуги, які на постійній основі постачаються, дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, однак обґрунтування відповідно до якого податковий орган дійшов такого висновку не надано.

Позивачем 11.02.2021 року на підтвердження господарських відносин між ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» та «ІНТРЕЙД МІКС» надано пояснення та копії наступних документів: договір купівлі-продажу № 07/08/19-33 від 07.08.2019; договір № 02082019 про виготовлення кондитерської продукції з давальницької сировини від 02.08.2019; акт наданих послуг з переробки з давальницької сировини та приймання-передачі виготовленої продукції від 28.01.2021; видаткова накладна № 20 від 01.02.2021; товаро-транспортна накладна №Р20 від 01.02.2021; платіжне доручення № 8539 від 02.02.2021, № 93 від 26.01.2021; наказ №29/01-інд про проведення інвентаризації від 29.01.2021; акт інвентаризації готової продукції та товарних запасів склад смт. Буди від 31.01.2021; акт інвентаризації готової продукції та товарних запасів склад м. Харкова від 31.01.2021.

Суд вказує, що зупинення реєстрації податкової накладної за своїм змістом є передумовою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

В рішенні Відповідача про реєстрацію/відмову реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 17.02.2021 року вказано, що платник податку не надав копії документів, наявність яких передбачена законодавством та/або договором: відсутні сертифікат якості, розрахункові документи, банківські виписки. Однак рішення про зупинення прийнято у зв`язку з тим, що обсяг товару/послуги, які на постійній основі постачаються, дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання

Крім того, колегія суддів визначає, що чітко визначеного переліку документів, які позивач мав надати, квитанція не містить. Окрім того, Відповідачем не враховано первинні документи, які були надіслані Позивачем 11.02.2021 року на підтвердження господарських відносин між ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» та «ІНТРЕЙД МІКС».

Зазначене Рішення від 17.02.2021 року було оскаржене до Комісії контролюючого органу, було додатково надане копії документів для підтвердження господарських відносин між ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» та ТОВ «ІНТРЕЙД МІКС»: товаро-транспортна накладна, виписка з поточного рахунку, якісне посвідчення від 27.01.2021, договір оренди від 12.11.2018; договір оренди офісного приміщення від 01.01.2020; договір оренди № 03/02-20ар від 03.02.2020.

Комісією контролюючого органу було прийнято рішення від 23.02.2021 року про відмову у реєстрації спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання позивачем до контролюючого органу первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження і розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

З приводу вказаного суд зазначає, що контролюючий орган фактично не врахував надані йому підприємством позивача пояснення та копії документів, відповідно до яких підприємством позивача було подано на реєстрацію податкову накладну; також не було зазначено чіткого та зрозумілого найменування первинних документів, які необхідно було надати позивачу.

Окрім того, в рішенні про реєстрацію/відмову реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 17.02.2021 року та в рішенні за результатами розгляду скарги щодо рішення про реєстрацію/відмову реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 23.02.2021 року містяться різні підстави щодо відмови в реєстрації податкової накладної, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості рішень.

З наявних у матеріалах справи документів слідує, що контролюючому органу позивачем було сформовано та подано відповідний та достатній пакет документів для реєстрації податкових накладних.

Слід підкреслити, що з норми п.5. Порядку № 520 слідує, що перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, є орієнтовним, тобто можливим, а не обов`язковим для кожного конкретного випадку.

Зважаючи, на наявність у Позивача передбачених законодавством документів, та на те, що такі документи були надані податковому органу, останній не мав правових підстав для відмови Позивачу у реєстрації податкової накладної.

Рішення ДПС не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку Позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Отже, рішення ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняте без врахування всіх обставин у справі та не у спосіб, визначений законом, а відтак, є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів зазначає також, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 25.10.2019 року про справі № 0340/1834/18.

Дійсно, відповідно до чинного законодавства у податкового органу наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, суд вказує, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення.

Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Так, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного переліку документів, які позивач має надати, без наведення такого переліку рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Враховуючи безпідставність зупинення реєстрації спірних податкових накладних колегія суддів зазначає, що прийняття протиправного рішення про зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою прийняття відповідного рішення Комісії про відмову у її реєстрації, а отже, рішення відповідача про відмову у реєстрації спірної податкової накладної є незаконними.

З наявних матеріалів справи вбачається, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин зі своїми контрагентами, копії яких надані разом із поясненнями до скарг до Головного управління ДПС у Харківській області для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної, складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобов`язань.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач мав правові підстави для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до приписів ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам "Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту", ухваленої на 114-й сесії 12.05.2004, передбачено, що, відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов`язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов`язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов`язок розв`язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що Комісія ГУ ДПС у Харківській області при прийнятті рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, діяла необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотримання вимог Порядку №1246 та Порядку № 1165, а тому наявні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010 (зі змінами), передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду. Таким чином, нормами Порядку №1246 визначено компетенцію Державної податкової служби України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН на підставі рішення суду.

Надані позивачем пояснення та документи, на думку суду апеляційної інстанції, були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Суд зазначає, що законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДПС зареєструвати спірну податкову накладну в ЄРПН.

Відтак, оскільки спірні рішення підлягають скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень пунктів 19, 20 Порядку № 1246, суд приходить до висновку зобов`язати відповідача зареєструвати в ЄРПН спірну податкову накладну датою її подання на реєстрацію.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 по справі №520/4339/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 22.10.2021 року