Справа № 300/2906/20
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"25" жовтня 2021 р. справа № 300/2906/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 в інтересах, якого діє Боднарук Петро Миколайович про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, ухваленого в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання незаконним рішення та зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

15.10.2021 ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 подано заяву в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України) про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в зв`язку з тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області допустило протиправну бездіяльність, яка полягає в несвоєчасному виконанні рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі №300/2906/20 та невиплаті заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 28.02.2021 у сумі 576 111,81 грн.. Також вважає протиправними дії відповідача щодо внесення до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою згідно Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1, відомостей про рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі №300/2906/20 щодо виплати заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 28.02.2021 у сумі 576 111,81 грн.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі №300/2906/20 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 12.05.2020 №3; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області від 06.03.2020 за №175, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Рішення набрало законної сили 17.02.2021.

27.02.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №300/2906/20 за яким відкрито виконавче провадження.

Згідно з положеннями статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини 5 статті 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Згідно з частиною 6 статті 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Так, відповідно до положень статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З системного аналізу зазначених норм суд дійшов висновку про те, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами статті 383 Кодексу, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду чи умисне ухилення від вчинення будь-яких дій, спрямованих на його виконання, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Слід також наголосити, що розглядаючи заяву, подану в порядку статті 383 КАС України, суд не вирішує спору повторно, а лише усуває перешкоди на шляху виконання вже прийнятого раніше рішення. Потреба у постановленні судом окремої ухвали за наслідком розгляду такої заяви може бути зумовлена виключно діями та бездіяльністю, що свідчать про умисне ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення. При цьому необхідно зауважити, що суд не може змінювати резолютивну частину рішення, яке виконується, а тому, доводи позивача стосовно протиправності бездіяльності відповідача щодо вчинення дій, які не передбачені резолютивною частиною рішення є безпідставними та судом до уваги не приймаються.

Надаючи оцінку твердженням позивача, суд зазначає таке.

Згідно наявних в матеріалах справи відповідей Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на адвокатські запити, відповідач керуючись Порядком ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1 включив зазначену позивачем суму до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, а черговість їх виконання визначається датою надходження до боржника.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно з пунктами 20 та 29 ч.1 ст.116 БК України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідно до норм чинного законодавства, виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Враховуючи вищенаведене, відповідачем з 01.03.2021 на виконання рішення суду проведено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

В той же час, не здійснено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 28.02.2021 в сумі 576 111,81 грн.

Вказану суму включено в реєстр, виплата за яким буде проведена лише при наявності фінансування з Державного бюджету, так як відповідно до ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно зі ст. 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом. Фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладеним на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерв коштів Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерв коштів Пенсійного фонду. Використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, забороняється.

Згідно з пунктами 20 та 29 ч.1 ст.116 БК України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

За таких обставин суд зазначає, що асигнування на виплату державних боргів безумовно може спричинити певні затримки у виконанні рішень з бюджету Уряду. При цьому право заявника на виплату не заперечується відповідачем, а тому і не позбавляє ОСОБА_1 належної йому власності. Суттєва затримка у виплаті перерахованого позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка в даному випадку не залежить від волі та дій ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, зумовлена відсутністю належного бюджетного фінансування, не може свідчити про небажання відповідача виконувати рішення суду чи про умисне вчинення ним будь-яких дій, які цьому перешкоджають.

Натомість, суд зазначає, що відповідачем внесено заборгованість у розмірі 576 111,81 грн., до Реєстру судових рішень для виконання при наявності додаткового фінансування, що є свідченням вчинення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області усіх необхідних та залежних від відповідача дій, спрямованих на належне та повне виконання рішення суду.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів ОСОБА_1 , а тому заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, подана в порядку статті 383 КАС України, задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись статями 243, 248, 256, 294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до вчинення дій, - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Матуляк Я.П.