Справа № 594/1327/21
Суддя: Чир П. В.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/1327/21
Провадження №2-а/594/15/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

за участі: секретаря Козій Я.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №4814502 від 24 вересня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно оскаржуваної постанови його визнано винним у тому, що він 24.09.2021 о 18.23 год. керуючи транспортним засобом перевозив негабаритний вантаж комбайн Кейс хаф х 8230 без дозволу на участь в дорожньому русі виданого НПУ, чим порушив Постанову КМУ №30 п.4, ПДР України по перевезенні небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями, або залізничними переїздами. Однак, під час зупинки ним було надано працівнику поліції для перевірки всіх необхідні документи, зазначені в п.2.1 ПДР України, зокрема і Дозвіл №2021-456 НГ від 27.08.2021. Отже на момент перевірки в нього був в наявності Дозвіл погоджений з НП. Крім того, працівником поліції не надано жодних доказів дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів перевищення ТЗ габаритних параметрів встановлених дозволом. А також оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис. Із зазначеного у п.7 Постанови як додаток «камера 00051» не можна зрозуміти що це. Отже, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП та не підтверджена жодними доказами вчинення ним адміністративного порушення.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та встановлено відповідачу строк до 11 жовтня 2021 року для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. У позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Житомирській області в зал судового засідання не прибув 13.10.2021 та 21.10.2021, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Причини неявки суд не повідомив. Відзиву на адміністративний позов не подав.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

24 вересня 2021 року постановою серії ЕАО №4814502, винесеною інспектором старшим лейтенантом поліції УПП в Житомирській області Яременком Б.О. у справі про адміністративне правопорушення, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн.

Відповідно до вищезазначеної постанови ОСОБА_1 24 вересня 2021 року о 18.23 год., керуючи транспортним засобом MAN TGX 26.480, номерний знак НОМЕР_1 ПП «Транс-АВТО-Д, перевозив негабаритний вантаж згідно ТТН 24091211 від 24.09.2021 комбайн Caseihaf х 8230 без дозволу на участь у дорожньому русі виданих органами Національної поліції, чим порушив Постанову КМУ №30 п.4, порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Відповідно до вимог ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Частиною 1 статті 132-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Примітки до вказаної статті, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до пункту 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001року №1306.

Згідно із п.1.10 Правил дорожнього руху, габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Отже, умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП є встановлення факту перевищення усіх чи одного з габаритів транспортного засобу та його составу (в даному випадку транспортного засобу MAN TGX 26.480 з вантажем), який рухається автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, коли хоч один з його габаритів перевищує за шириною 2,6 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 3, 4, 6 Порядку).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів вантажу певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

У даному випадку підлягає застосуванню норма частини 2 ст.77 КАС України, оскільки вона по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

В даному випадку відповідачем не надано жодних доказів дотримання вказаної вище процедури, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу.

В матеріалах справи відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, які б містили докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Тобто, обставини описані в постанові щодо суті правопорушення не підтверджені.

Отже, відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові, а сама по собі оскаржувана постанова, складена інспектором поліції, не є належним та допустимим доказом, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не обґрунтована належними доказами.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови серії ЕАО №4814502 від 24 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.132-1 КУпАП, винесену інспектором роти Управління патрульної поліції у Житомирській області.

Керуючись ст.55,62,92 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову серії ЕАО №4814502 від 24 вересня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн відносно ОСОБА_1 , винесену інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Житомирській області Яременком Богданом Олександровичем скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області судові витрати по справі в сумі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Житомирській області, що знаходиться в м.Житомир, вул.Покровська,96 Житомирської області.

Головуючий Чир П. В.