Справа № 200/10424/21
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 р. Справа№200/10424/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектору відділу поліції № 4 Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Шаповалова Анатолія Ілліча за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправними дії, скасування акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Інспектору відділу поліції № 4 Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Шаповалова Анатолія Ілліча (далі відповідач) про:

- визнання протиправними дії 02 серпня 2021року щодо тимчасового затримання транспортного засобу FORD mondeo державний номер НОМЕР_1 шляхом доставляння для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за адресою: м. Маріуполь, вул. Доменна, 5;

- скасування акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу FORD mondeo державний номер НОМЕР_1 шляхом доставляння для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за адресою: м. Маріуполь, вул. Доменна, 5 як протиправного.

В обґрунтування позову зазначено, що 02 серпня 2021 року відповідачем було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, який належить позивачу та затримано транспортний засіб шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки інспектору було надано постанову від 13 січня 2021 року про визнання транспортного засобу речовим доказом та передачу його на зберігання у межах кримінального провадження. Також позивачем було надано інспектору розписку про зберігання речового доказу. Зазначене свідчить про те, що фактично відповідач прийняв рішення у порушення постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, оскільки така постанова унеможливлює продаж транспортного засобу та його зберігання іншими особами.

Крім того, позивач вважає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу таким, що підлягає скасуванню, оскільки складений акт не відповідає формі, яка встановлена положеннями діючого законодавства. У акті замість свідків зазначено понятих, не зазначено номер телефону особи, яка прийняла транспортний засіб для його переміщення з виправленнями та взагалі відсутні дані особи, яка прийняла транспортний засіб. Також відповідач не надав документів у підтвердження того, що він є працівником уповноваженого підрозділу Національної поліції для затримання транспортних засобів.

Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Центральний відділ Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі третя особа).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Станом на 19 жовтня 2021 року відзиву відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить транспортний засіб FORD mondeo Trend державний номер НОМЕР_1 .

30 квітня 2014 року Жовтневим районним судом міста Маріуполь Донецької області видано виконавчий лист по справі №2/263/1774/2013 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 05.09.2008 р. у розмірі 29 847,76 доларів США, що еквівалентно до офіційного курсу НБУ станом на 30.08.2013 р. 238 573,14 грн.

Постановою державного виконавця від 08 липня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконавчого листа №2/263/1774/2013.

Постановою державного виконавця від 26 липня 2016 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 238 573,14 грн. Заборонено ОСОБА_1 здійснювати відчуження будь-якого майна, яка йому належить.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполь Донецької області замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполь Донецької області від 30 серпня 2013 року №23/3594/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія».

Постановою державного виконавця від 09 вересня 2016 року оголошено розшук транспортного засобу FORD mondeo Trend 2007 р.в., НОМЕР_1 .

Постановою державного виконавця від 07 лютого 2019 року оголошено розшук майна, що належить боржнику.

Постановою державного виконавця від 08 грудня 2020 року оголошено в розшук майно боржника FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 08 грудня 2020 року №69693715 зареєстровано публічне обтяження № 15916667, а саме арешт рухомого майна на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №43890321. Термін дії до 29 липня 2021 року.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна 15916667 внесено зміни: зміна обтяження на підставі постанови про арешт від 23 липня 2021 року. Термін дії 23 липня 2026 року.

02 серпня 2021 року інспектором відділу поліції № 4 Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Шаповаловим Анатолієм Іллічем було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ст. 1 Закону №580 національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону № 580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 статті 18 Закону № 580 визначено, що поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Отже, у своїй діяльності поліцейський зобов`язаний виконувати свої обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102 затверджено Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, який визначає процедуру тимчасового затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції (далі - поліцейські), зберігання таких транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, а також їх повернення (далі Порядок № 1102).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1102 тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою - п`ятою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою - четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється також у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Поліцейським забороняється брати участь у тимчасовому затриманні транспортних засобів у випадках, не передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 2-1 Порядку № 1102 за наявності правових підстав, передбачених пунктом 2 цього Порядку, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Відповідно до абз. 1-4, 10-15 п. 4 Порядку №1102 у разі тимчасового затримання транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу згідно з додатком із зазначенням:

дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання транспортного засобу;

прізвища, імені та по батькові, спеціального звання, посади, найменування органу (підрозділу), у якому проходить службу поліцейський, який приймає рішення про тимчасове затримання транспортного засобу;

типу, марки, номерного знака, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується.

Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу складається у присутності двох понятих, а у разі прийняття рішення про доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку - особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підписують: поліцейський, який прийняв рішення про таке затримання, два понятих, а у разі доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку - особа, яка виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Вказаний акт також підписують відповідальна особа, зазначена в частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, а також аварійний комісар у разі їх присутності.

Один примірник акта надається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, або особі, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особі, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, у разі їх присутності. У разі відсутності зазначених осіб примірник акта долучається до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та може бути отриманий за зверненням таких осіб.

Другий примірник акта зберігається в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

У разі тимчасового затримання транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу повинно бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків тимчасового затримання транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд критично ставиться до посилань позивача на надання ним інспектору поліції постанови від 13 січня 2021 року якою автомобіль FORD mondeo Trend 2007 р.в., НОМЕР_1 було визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0003018, відкритому за статтею 190 КК України та розписки про зберігання речових доказів як на підставу для визнання дій відповідача протиправними, оскільки, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, огляд та тимчасове затримання транспортного засобу було здійснено у зв`язку з розшуком транспортного засобу на підставі постанови державної виконавчої служби від 08 грудня 2020 у виконавчому провадженні № 43800321, що відповідає положенням Порядку №1102.

Отже, фактичні обставини справи у їх поєднанні із чинним законодавством, яке їх регулює, дають підстави для висновку, що вилучення транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик, здійснювалося відповідачем у межах, в спосіб та на виконання вимог чинного законодавства України, а тому підстави для визнання протиправними дії відповідача щодо тимчасового затримання транспортного засобу FORD mondeo державний номер НОМЕР_1 шляхом доставляння для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за адресою: м. Маріуполь, вул. Доменна, 5 відсутні.

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що складений акт не відповідає формі, встановленій Порядком №1102, зокрема, складений у присутності свідків, а не понятих та не містить даних особи, яка прийняла транспортний засіб для його переміщення.

Разом з тим, вказані формальні недоліки акту не породжують правових наслідків його недійсності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для скасування акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 02 серпня 2021 року відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи те, що у задоволені позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектору відділу поліції № 4 Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Шаповалова Анатолія Ілліча за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправними дії, скасування акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 19 жовня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.І. Грищенко