Справа № 620/7233/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2021-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року Чернігів Справа № 620/7233/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Заяць О.В.,

за участю секретаря Гарига Л.О.,

представника позивача Соколенка Т.В.,

представника відповідача Паншиної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЬМІРА ОІЛ» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пальміра ОІЛ" звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 19.03.2021 № 0; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 19.03.2021 № 0.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що господарські правовідносини ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» з його контрагентами є реальними та суми ПДВ, що були віднесені ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» до складу податкового кредиту на підставі податкових накладних, які були зареєстровані ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» та ТОВ «АЗС-Ч» на підставі ст. 201 ПКУ, є правомірними. А отже, сумніви Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо правильності нарахування податкового кредиту з ПДВ ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» є помилковими.

Ухвалою суду від 05.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 5-денний термін з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху для усунення недоліків шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 22 700,00 грн.

Від позивача на адресу суду надійшло клопотання на виконання ухвали від 05.07.2021 про приєднання до матеріалів справи оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору від 25.06.2021 № 3474.

Ухвалою суду від 13.07.2021 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що по всім контрагентам-постачальникам прийняті рішення про відповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку. У зв`язку з чим встановлено відсутність реального (законного) джерела походження нафтопродуктів по ланцюгу постачання, нереальності виробництва власним трудовим і матеріальним ресурсом, тобто, з`ясовано документальне оформлення господарської операції за відсутності факту її реального здійснення по взаємовідносинам ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» (код 42054205) з ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» (код 39682076) за вересень 2019 року на 700000 грн ПДВ за листопад 2019 року на 2605000 грн та з ТОВ «АЗС - Ч» (код 41482464) у листопаді 2019 року в сумі 2973595 грн ПДВ. Податкові накладні постачальників позивача від ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» та від ТОВ «АЗС - Ч» не відповідають змісту та обсягу проведених операцій, не підтверджені наявними первинними документами у повному обсязі, що передбачено вимогами до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (від 16.07.1999 № 996-XIV із змінами та доповненнями) у задекларованих обсягах та не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності за вересень та листопад 2019 року. Таким чином, Комісією регіонального рівня відповідно до п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019 № 1165 прийнято Рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (05.06.2020 № 59348) по ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ», як такий що «Задіяний у розповсюдженні ймовірно схемного податкового кредиту». Головне управління ДПС у Чернігівській області вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідають нормам законодавства.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що при визначенні податкового кредиту з господарських операцій ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» з його контрагентами ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» та ТОВ «АЗС-Ч» товариство керувалось виключно нормами Податкового кодексу України, а саме - п. 198.2 ст. 198, яким чітко визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Вказав, що товариством не було допущено порушення норм Податкового кодексу України.

Від позивача до суду надійшли додаткові пояснення, у яких зазначено про докази на підтвердження позову, на підставі яких позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Головне управління ДПС у Чернігівській області до матеріалів справи долучило узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ «АЗС-Ч» від 15.10.2020 № 23301/23-00-04-1016 з супровідним листом ГУ ДПС у Черкаській області від 21.10.2020 № 23997/7/23-00-04-1014 та результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Челендж Трейд» від 26.11.2019 № 158/7/08-01-50-04 з супровідним листом ГУ ДПС у Харківській області від 27.03.2020 № 3201/7/20-40-56-04-13.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, відповіді на відзив, поясненнях та долучених до матеріалів справи документів.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з посиланням на обґрунтування, викладені у відзиві на позов.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАЛЬМІРА ОІЛ» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.04.2018.

Основним видом діяльності ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» є роздрібна торгівля пальним. Також, підприємство займається: роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, наданням в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у., оптовою торгівлею твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та на що у товариства наявні відповідні ліцензії.

ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» зареєстроване як платник ПДВ з 01.05.2018, що підтверджується Витягом з реєстру платників податку на додану вартість від 16.08.2018 № 238.

Станом на лютий 2021 року, згідно з податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску у ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» працювало 16 штатних працівників.

Судом встановлено, що на підставі направлень № 760 від 11.03.2020, № 316 від 10.02.2021 та наказів № 625 від 11.03.2020, № 180-п (поновлення перевірки) від 10.02.2021, №181-п (продовження перевірки) від 10.02.2021 з 12.03.2020 по 17.03.2020 та з 10.02.2021 по 12.02.2021 посадовими особами Головного управління ДПС у Чернігівській області відповідно до вимог пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2019 року по взаємовідносинам з товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД, за листопад 2019 по взаємовідносинам з ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» та товариством з обмеженою відповідальністю «АЗС - Ч».

За наслідками перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області складено акт від 18.02.2021 № 743/07/42054205, у якому зазначено про порушення податкового законодавства позивачем, а саме: п.44.1 ст. 44, п.185.1 ст. 185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п. 200.4 ст. 200, п.201.1, ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 6278595 грн ПДВ, в т. ч.: вересень 2019 рік 700000 грн, листопад 2019 рік 5578595 грн в результаті документального оформлення взаємовідносин з ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД», ТОВ «АЗС-Ч», які не підтверджені первинними документами та по ланцюгам постачання, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього на суму 4 358 865,00 грн ПДВ в т.ч.: вересень 2019 року 700 000,00 грн, листопад 2019 року 3 658 865,00 грн; завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1 919 730,00 грн ПДВ, в т.ч.: листопад 2019 року 1 919 730,00 грн.

Не погоджуючись з висновками податкового органу, викладеними у вищевказаному Акті перевірки, ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» подало до ГУ ДПС у Чернігівській області заперечення від 04.03.2021 № 7.

Відповідно до листа ГУ ДПС у Чернігівській області від 19.03.2021 № 424/ж12/25-01-07-02 про надання відповіді на заперечення, податковий орган прийшов до висновку, що аргументи, викладені позивачем у вищезазначеному запереченні не є достатньо обґрунтованими та не можуть бути враховані при винесенні податкових повідомлень-рішень (далі - ППР).

На підставі вищезазначених висновків акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області були винесені ППР від 19.03.2021 № 0 та від 19.03.2021 № 0.

Відповідно до наданого права на адміністративне оскарження ППР, ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» подало до Державної податкової служби України (далі ДПС України) Скаргу від 31.03.2021 № 14 (далі - Скарга).

Розглянувши Скаргу, ДПС України було винесено Рішення від 27.05.2021 № 11867/6/99-00-06-01-02-06, яким ППР ГУ ДПС у Чернігівській області від 19.03.2021 № 0 та № 0 були залишені без змін.

У зв`язку з наведеним, вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» звернулося до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

01.11.2019 товариством з обмеженою відповідальністю «АЗС-Ч» в особі директора Кваша І.В. та ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» в особі директора Власенка С.В. було укладено Договір поставки нафтопродуктів від 01.11.2019 № АЧ-0280 (далі Договір поставки), згідно з яким постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов Договору поставки (п.1.1 Договору поставки). Відповідно до п.1.2 Договору поставки номенклатура, кількість, ціна Товару та строк поставки визначаються сторонами у Додаткових угодах до цього договору, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно з Додатковою угодою від 01.11.2019 № АЧ-48 до вищевказаного Договору поставки ТОВ «АЗС-Ч» зобов`язується поставити на умовах EXW - (Резервуари нафтобаз Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТАСІТІ» (далі ТОВ «НАФТАСІТІ») та інших нафтобаз, що належать ТОВ «НАФТАСІТІ» на правах власності або використовуються ними на підставі цивільно-правових договорів), а ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» прийняти наступні види товарів: Бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 Код УКТЗЕД (ДСТУ 7687:2015) у кількості 116,000 т; Бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 Код УКТЗЕД (ДСТУ 7687:2015) у кількості 54,000 т; Паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 Код УКТЗЕД (ДСТУ 7688:2015) у кількості 340,000 т. Загальна вартість палива складає 17 841 571,20 грн, з якої податок на додану вартість (далі - ПДВ) складає 2 973 595,20 грн.

Після укладання Договору поставки на адресу ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» були надіслані 2 (два) листи від 01.11.2019 № 0111/42 та № 0111/95, в яких ТОВ «АЗС-Ч» повідомив, що нафтопродукти, придбані ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» згідно Договору поставки переходять у власність ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ», та знаходяться на зберіганні у ТОВ «НАФТАСІТІ», у якого можуть бути отримані в будь який час протягом дії Договору поставки.

30.11.2019 на виконання п.2.1.1 Договору поставки між ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» та ТОВ «АЗС-Ч» були складені 3 (три) акти приймання-передачі нафтопродуктів від 30.11.2019 № АЧ-75, № АЧ-76, № АЧ-77 згідно з якими постачальник передав, а покупець прийняв протягом періоду Листопад 2019 року на умовах EXW (Резервуари нафтобаз ТОВ «НАФТАСІТІ» та інших нафтобаз, що належать ТОВ «НАФТАСІТІ» на правах власності або використовуються ними на підставі цивільно-правових договорів) нафтопродукти в кількості: Бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 у кількості 116,000 т, Бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 у кількості 54,000, Паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 у кількості 340,000 т на суму 17 841 571,20 грн. відповідно.

ТОВ «АЗС-Ч» після передачі нафтопродуктів ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» склало та зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.11.2019 № 30048 на користь ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» на повне постачання товарів, що повністю відповідає п. 201.7 ст. 201 ПКУ в якому зазначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшла на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 5.1 Договору поставки ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» здійснило повну оплату придбаного пального на розрахунковий рахунок ТОВ «АЗС-Ч», що підтверджується Платіжним дорученням від 17.01.2020 № 1788 на загальну суму 17 841 571,20 грн.

Необхідно зазначити, що з метою зберігання нафтопродуктів, які купує ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» у своїх контрагентів, між ТОВ «ПАЛЬМРІА ОІЛ» та ТОВ «НАФТАСІТІ» укладено Договір зберігання від 20.08.2018 № 539. Акт приймання-передачі нафтопродуктів від 30.11.2019 на зберігання по договору від 20.08.2018 № 539 підтверджує зберігання та подальше відвантаження саме бензину автомобільного А-92-Євро5-Е5 у кількості 116,000 т, бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 у кількості 54,000, палива дизельного ДП-3-Євро5-В0 у кількості 340,000 т, що в свою чергу є предметом Договору поставки нафтопродуктів укладеного між ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» та ТОВ «АЗС-Ч». Для підтвердження виконання договору зберігання від 20.08.2018 № 539 позивач надав протокол узгодження ціни від 30.11.2019 до договору зберігання від 20.08.2018 № 539 та акт приймання передачі наданих послуг від 30.11.2019 № 11225 згідно договору від 20.08.2018 № 539.

На підставі договору від 20.08.2018 № 23 про перевезення вантажів автомобільним транспортом, укладеного між ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» та ТОВ «ТД «КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС», придбане у ТОВ «АЗС-Ч» пальне було доставлено протягом листопада місяця 2019 року до місць безпосередньої реалізації пального - автомобільних заправних станцій (далі - АЗС) ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ», що підтверджується актом здачі-прийомки виконаних робіт від 30.11.2019 № АР-0000751.

Про реальність здійснення господарської операції свідчать товарно-транспортні накладні (далі - ТТН) в яких зазначено: автопідприємство перевізник - ТОВ «ТД «КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС», замовник послуг автоперевезення - ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ», вантажоодержувач - «ПАЛЬМІРА ОІЛ», пункт навантаження м. Кременчук, проїзд Галузевий, буд. 80 ТОВ «НАФТАСІТІ» (УНАС 1007233), а в пунктах розвантаження ТТН зазначені адреси АЗС ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» по Чернігівській області, на які здійснювалась безпосередня доставка бензину.

На підтвердження якісних характеристик пального у матеріалах справи наявні копії наступних документів: Декларація про відповідність від 17.03.2019 бензину автомобільного А-92-Євро5-Е5, Декларація про відповідність від 20.11.2018 палива дизельного ДП-3-Євро5-В0, Сертифікат відповідності на бензин А-92-Євро5-Е5, Сертифікат відповідності на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 та Паспорти якості на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 та паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0, які отримано ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» від ТОВ «АЗС-Ч» відповідно до п.3.1 Договору поставки.

Пальне було оприбутковано на АЗС ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» та використано у господарській діяльності товариства.

З наведених обставин вбачається, що Договір поставки виконаний сторонами у повному обсязі та господарська операція між ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» і ТОВ «АЗС-Ч» є реальною.

Щодо контрагентів ТОВ «АЗС-Ч» по ланцюгу постачання, по ТОВ «АЗС-Ч», а також по ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» у 2020 році були прийняті рішення про відповідність платників ПДВ критеріям ризиковості платника податку (Акт перевірки ст.18-19), позивачем вказано, що на момент укладання договору поставки нафтопродуктів від 01.11.2019 № АЧ-0280 жодних рішень про відповідність платників ПДВ критеріям ризиковості платника податку прийнято не було, а отже у товариства не виникало сумнівів стосовно добросовістності ТОВ «АЗС-Ч». Вказаними контрагентами були надані всі необхідні документи стосовно походження та якісних характеристик пального.

Також, про реальність господарської операції ТОВ «АЗС-Ч» та ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» свідчить лист ТОВ «АЗС-Ч» від 13.03.2020 № 13-03-2020/01 на запит ГУ ДПС у Черкаській області, яким надано підтверджуючу інформацію стосовно господарської операції з поставки нафтопродуктів (Акт перевірки ст. 18-19).

ГУ ДПС у Чернігівській області дійшло висновку про неможливість здійснення ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» господарських операцій з придбання пального, оскільки його контрагенти не мають у наявності основних фондів.

Однак, наведене не є достатнім доказом факту нереального здійснення господарської операції між сторонами, оскільки під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду України від 05 03.2012 у справі №21-421а11 та від 22.09.2015 у справі №810/5645/14 та в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №826/6280/13-а, адміністративне провадження №К/9901/2848/18, від 06.03.2018 у справі №2а-9375/11/1370 (адміністративне провадження №К/9901/5919/18) та від 13.03.2018 у справі №826/13582/13-а (адміністративне провадження №К/9901/19905/18).

01.09.2019 та 01.11.2019 товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» в особі директора Кратюка Г.В. та ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» в особі директора Власенка С.В. було укладено 2 (два) Договори поставки нафтопродуктів від 01.09.2019 № ЧТП-005 та від 01.11.2019 № ЧТП-069 (далі Договори), згідно з умовами якиих постачальник зобов`язується поставити покупцю в обумовлені строки товар, у встановленій цими Договорами кількості, асортименті, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити за товар визначену грошову суму (п.1.1 Договору). Згідно з п.4.1 Договорів, поставка товару здійснюється після оплати покупцем 100% вартості товару на основі заявки покупця до 31.12.2020. Відповідно до п.5.3 Договорів, датою здійснення оплати вважається дата перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Згідно з п.11.1 відповідних Договорів останні вступають в силу з моменту їх підписання сторонами та діють до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до виконання сторонами своїх обов`язків. Даний Договір був чинним як на момент проведення перевірки (з 12.03.2020 по 17.03.2020 та з 10.02.2021 по 12.02.2021) та винесення ГУ ДПС у ЧО оскаржуваних ППР (19.03.2021), так і залишається чинним на момент звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 4.2 Договору від 01.09.2019 № ЧТП-005 ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» зобов`язується поставити на умовах EXW - Резервуари нафтобаз ТОВ «НАФТАСІТІ» та інших нафтобаз, що належать ТОВ «НАФТАСІТІ» на правах власності або використовуються ними на підставі цивільно-правових договорів (ІНКОТЕРМС - 2010), а ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» прийняти та сплатити за товар визначену грошову суму. Найменування товару - бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 у кількості 890 000,00 л. Загальна вартість палива складає 20 932 800,00 грн, з якої ПДВ складає 3 488 800,00 грн.

На виконання п.4.1, та п.5.1 Договору від 01.09.2019 № ЧТП-005, ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» здійснило попередню часткову оплату вищезазначеного товару (Бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5) на розрахунковий рахунок ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД», що підтверджується платіжним дорученням від 27.09.2019 № 536 суму 4 200 000,00 грн.

ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» після отримання попередньої часткової оплати від ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» склало та зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 27.09.2019 № 209 на користь ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» на суму попередньої часткової оплати за товар, що повністю відповідає п. 201.7 ст. 201 ПКУ в якому зазначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшла на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 4.2 Договору від 01.11.2019 № ЧТП-069 ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» зобов`язується поставити на умовах EXW - Резервуари нафтобаз ТОВ «НАФТАСІТІ» та інших нафтобаз, що належать ТОВ «НАФТАСІТІ» на правах власності або використовуються ними на підставі цивільно-правових договорів (ІНКОТЕРМС - 2010), а ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» прийняти та сплатити за товар визначену грошову суму. Найменування товару пальне дизельне ДП-Л-Євро5-ВО у кількості 2 500 000,00 л. Загальна вартість палива складає 62 700 00,00 грн, з якої ПДВ складає 10 450 000,00 грн.

На виконання п.4.1, та п.5.1 Договору від 01.11.2019 № ЧТП-069, ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» здійснило попередню часткову оплату вищезазначеного товару (Паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО) на розрахунковий рахунок ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД», що підтверджується платіжним дорученням від 26.11.2019 № 1164 та від 27.11.2019 № 1186 на загальну суму 15 630 000,00 грн.

В свою чергу, ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» після отримання попередньої оплати від ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» склало та зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 26.11.2019 № 303 та від 27.11.2019 № 321 на користь ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» на суму попередньої оплати за товар, що повністю відповідає п. 201.7 ст. 201 ПКУ в якому зазначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшла на поточний рахунок як попередня оплата оплата (аванс).

23.12.2020 ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» та ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» були укладені 2 (дві) додаткові угоди від 23.12.2020 до договорів від 01.09.2019 № ЧТП-005 та від 01.11.2019 № ЧТП-069, якими визначено, що покупець здійснює оплату за товар частинами шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника у строк до 31.12.2022.

Право нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу господарської операції між ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» та ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

Рішення про відповідність ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» критеріям ризиковості платника ПДВ було прийнято у 2020 році, тобто після укладання договорів від 01.09.2019 № ЧТП-005 та від 01.11.2019 № ЧТП-069.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент здійснення спірних господарських операцій) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п.198.2, ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послу.

Відповідно до п. 198.3, ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6, ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.8 ст. 201 ПКУ право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» податковий орган вказав, що товариство занизило податок на доданувартість, що сплачується до Державного Бюджету всього на суму 4 358 865,00 грн ПДВ в тому числі: вересень 2019 року 700 000,00 грн, листопад 2019 року 3 658 865,00 грн; завищило від`ємне значення на 1 919 730,00 грн ПДВ в тому числі листопад 2019 року 1 919 730,00 грн.

В ході перевірки підприємства посадовим особам податкового органу в повному обсязі надавались всі документи, що підтверджували взаємовідносини з вищезазначеними контрагентами. Крім того, всі податкові накладні, отримані ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» були складені з урахуванням обов`язкових реквізитів та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідності до вимог ст. 201 Податкового кодексу України, що також не заперечується ревізорами в акті перевірки. Тому суми вхідного ПДВ були віднесені до податкового кредиту звітного періоду та відображені в деклараціях з Податку на додану вартість, в тому числі податкова накладна від 30.11.2019 № 30048 на суму 17 841 571,20 грн (2 973 595,20 грн ПДВ), отримана на поставку за товар від постачальника ТОВ «АЗС-Ч» (код за ; податкова накладна від 27.09.2019 № 209 на суму 4 200 000,00 грн (700 000,00 грн ПДВ), податкова накладна від 26.11.2019 № 303 на суму 2 690 000,00 грн (448 333,33 грн ПДВ), податкова накладна від 27.11.2019 № 321 на суму 12 940 000,00 грн (2 156 666,67 грн ПДВ) отримані на попередню часткову оплату товару від постачальника «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» (код 41468764).

В пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп. 14.1.181 цієї ж статті податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року по справі №826/7704/16 (адміністративне провадження №К/9901/38191/18) та від 17 квітня 2018 року по справі №820/475/17 (адміністративне провадження №К/9901/4907/17).

У свою чергу, суд звертає увагу, що надані позивачем документи, складені за результатами здійснення вище наведених господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону, які містять: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, і, як наслідок, вони є такими, які підлягають обов`язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.

Таким чином, вказані первинні документи бухгалтерського та податкового обліку підтверджують реальність та здійснення господарської операції між позивачем та його контрагентами у перевіряємий період.

Також контролюючим органом не спростовано того факту, що всі податкові накладні, видані контрагентами позивача, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також того факту, що вказані контрагенти позивача у спірний період були платниками податку на додану вартість та сплачували його.

У матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевірки контролюючий орган встановив обставини, які б свідчили про умисел позивача на укладення договорів з контрагентами без наміру створити наслідки, які передбачені договором.

Доводи податкового органу щодо податкової інформації відносно контрагентів позивача, у тому числі, щодо відсутності у них основних фондів, що, на думку відповідача, свідчить про нереальність укладених правочинів, суд вважає такими, що не доводять безпідставність формування товариством податкового кредиту.

Так, з огляду на положення принципу індивідуальної відповідальності платника податків, податкова інформація містить лише загальну оцінку господарської діяльності контрагентів позивача та їх постачальників, без оцінки їх спільної діяльності, зокрема, щодо реальності здійснення досліджуваних господарських операцій. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Посилання податкового органу на відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.

Щодо доводів ГУ ДПС у Чернігівській області про інформацію щодо наявності кримінальних проваджень відносно деяких суб`єктів господарювання, суд звертає увагу на таке.

Ухвали по кримінальному провадженню № 04299, фігурантом якого є ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» датуються 2020 роком, тобто після укладання вищезазначених Договорів поставки між ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» та ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД», а отже жодних сумнівів щодо добросовісності контрагента у ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» станом на дату укладання Договорів поставки не виникало.

Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 у справі №816/809/17 (адміністративне провадження № К/9901/1349/170), зазначено, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 05.06.2018 у справі №809/1139/17 (адміністративне провадження №К/9901/40809/18) та від 26.06.2018 у справі № 808/2360/17, наявність кримінального провадження, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 Кримінального кодексу України відносно контрагента платника податку, не містить у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентом своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

У постанові від 04.06.2020 у справі № 340/422/19 Верховний Суд у складі колегії Касаційного адміністративного суду вказав на те, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього. Адже законом іншого не передбачено. А недостатня кількість трудового ресурсу не свідчить про неможливість виконати роботи або надати послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих робіт/послуг, у тому числі й по ПДВ.

Крім того, Верховним Судом вказано, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 25.02.2021 по справі № 640/3515/19 «відсутність трудових та матеріальних ресурсів самостійно не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності у позивача первинних документів, які спростовують такі доводи».

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Варто також зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань. А відтак платник не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Однак, у разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

Згідно із ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-VI «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На сьогоднішній день, судами України при вирішенні спорів з податковими органами застосовані три основні рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес АД» проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03).

Рішення Європейського суду з прав людини у податкових спорах не дозволяють поставити публічний інтерес (наповнення бюджету) вище приватного (свобода господарської діяльності та захист права власності). За інших обставин платник податку не має нести відповідальність за порушення законодавства своїми контрагентами.

У п. 23 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Бізнес Суппорт Центр проти Болгарії» суд наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Суппорт Центр) це не мало б.

У справі «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства» (рішення від 25 листопада 1999 року) Європейський суд з прав людини вказав, що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення «встановлений законом», є передбачуваність. Норму не можна вважати «законом», якщо вона не сформульована достатньо чітко, що дає особі можливість керуватися цією нормою у своїх діях. З іншого боку, хоча визначеність у законі надзвичайно бажана, забезпечення її може призвести до надмірної ригідності, тоді як закон ніколи не повинен відставати від обставин, що змінюються. Ступінь чіткості, яку мають забезпечувати формулювання національних законів і яка в жодному випадку не може охопити всі непередбачувані обставини, значною мірою залежить від змісту певного документа, сфери, на яку поширюється закон, а також від кількості та статусу тих, кому він адресований.

З наведеного вбачається, що особа, діючи у відповідності до встановленої законодавством України поведінки у рамках певних обставин, очікує досягнення певного результату та прогнозує конкретні ситуації у правовідносинах з контролюючим органом.

А саме, при сплаті податку на додану вартість особа має розраховувати на використання податкового кредиту у порядку, визначеному податковим законодавством.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що документи, які надані для перевірки, відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак в повній мірі підтверджують реальність господарської операції ТОВ «ПАЛЬМІРА ОІЛ» з наведеними контрагентами-постачальниками, а також право на формування податкового кредиту.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також умови укладених договорів, суд вважає, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з іншими доказами свідчать про факт реального здійснення господарської операції з придбання у контрагентів пального, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Пальміра ОІЛ» необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним га скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 19.03.2021 № 0;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 19.03.2021 № 0.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЬМІРА ОІЛ» судовий збір у розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Пальміра ОІЛ", пр.Перемоги, 62/402,м.Чернігів,14000, РНОКПП: 42054205.

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, вул.Реміснича, буд.11,м.Чернігів,14000, .

Повний текст рішення суду виготовлено 22 жовтня 2021 року.

Суддя О.В. Заяць