Справа № 760/11312/21
Суддя: Ішуніна Л. М.
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/977/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Хліменкової А. Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - поліцейський роти № 6, батальйону № 3, полку № 1 з обслуговування правого берегу УПП в м. Києві Осіпчук Юлія Володимирівна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа - поліцейський роти № 6, батальйону № 3, полку № 1 з обслуговування правого берегу УПП в м. Києві Осіпчук Ю. В., в якому просить визнати протиправними дії поліцейської 6 роти 3 батальйону полку з обслуговування правового берегу Осіпчук Ю. В. та скасувати постанову серії БАА № 58911 від 20 квітня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченою частиною другою статті 126 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 20 квітня 2021 року орієнтовно о 12-50 год. до нього звернувся знайомий з проханням допомогти з вирішенням несправності його мопеда, а саме, заблокувалося кермо. Розпочавши дії направлені на виправлення несправності заблокованого керма, почув як позаду зупинився автомобіль патрульної поліції, до нього підійшла рядовий Осіпчук Ю. В . На вимогу поліцейської надати документи, що встановлюють його особу, він показав фото його паспорту в мобільному телефоні. Після чого поліцейська пішла до службового автомобіля та винесла постанову серії БАА № 58911 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 126 КУпАП.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає вимогам закону, зокрема, винесена необґрунтовано, без урахування обставин що мають значення для прийняття рішення, упереджено, без роз`яснення йому процесуальних прав, з порушенням його прав на участь у процесі прийняття рішення. Крім того, відповідачем не було надано під час розгляду справи та складання постанови жодних належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Водночас, позивач стверджує, що він не керував транспортним засобом.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2021 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом.

Відповідно до статей 162, 163 КАС України відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а позивачу - для надання відповіді на відзив.

28 травня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 585911 від 20 квітня 2021 року, 20 квітня 2021 року о 13-10 год. за адресою: вул. Ползунова, 1 у м. Київ, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мопедом «Xonda DIO», без номерного знаку, в ході перевірки документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний докумет на траспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.9.в), пункт 2.1.а) та пункт 2.4.а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною шостою статі 121 КУпАП та частиною другою статті 126 КУпАП. Внаслідок чого відповідачем винесена вказана постанова, та накладено штраф на позивача сумі 3 400 грн. Зазначив, що справа про адміністративне правопорушення відносно позивача була розглянута інспектором у його присутності на місці зупинки транспортного засобу, що підтвердив позивач у своєму позові. Доказами на підтвердження вини позивача є відеозапис здійснений за допомогою нагрудної відеокамери відповідача, де ОСОБА_1 повідомляє про те, що дійсно не має посвідчення водія відповідної категорії. Крім того, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, за яких, на його думку, відбулося порушення його прав свобод чи інтересів. До того ж зазначає, що підстав для скасування постанови немає, оскільки вона винесена уповноваженою особою, в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

11 червня 2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій останній зазначив, що наданий відповідачем відеозапис не може бути належним доказом, оскільки відеозйомка відбувалась із перериванням, що суперечить чинним нормам законодавства, а також на відео відсутній момент керування транспортним засобом та момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

12 липня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача, який розцінюється судом як заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначив, що виявивши порушення ПДР, а саме, відсутність номерного знаку на транспортному засобі, інспектором було зупинено вказаний транспортний засіб, підійшовши до якого, інспектор представилась, пояснила причину зупинки, та на підставі пункту 2.4 ПДР висунула законну вимогу до водія пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1. Проте, водій ОСОБА_1 , відповів, що не має посвідчення водія відповідної категорії, а тому інспектор винесла постанову за частиною другою статті 126 КУпАП. Крім того, в позовній заяві позивач заперечує керування транспортним засобом, але з відереєстратора інспектора встановлено, що ОСОБА_1 стверджує «…я остановился, вышел и к вам подошел», з цього можна зробити виснового, що позивач керував траспортним засобом.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, особи, які беруть участь у справі не викликались та відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) ці правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на цих ПДР.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 585911 від 20 квітня 2021 року, позивач ОСОБА_1 , 20 квітня 2021 року о 13-16 год., керував мопедом «Xonda Diо», без державного номерного знаку, по вул. Ползунова, 1 у м. Києві, і не мав права керувати таким транспортним засобом, чим порушив пункту 2.1а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною другою статті 126 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 585911 від 20 квітня 2021 року складена інспектором 1 полку 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Осіпчук Ю. В. за адресою: м. Київ, вул. Ползунова, 1.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В розділі 2 ПДР закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно з пунктом 2.1.а) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами пункту 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух».

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм вбачається, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Разом з тим, позивач заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає, що ПДР він не порушував, оскільки не керував транспотним засобом, а лише підійшов до нього, щоб допомогти знайомому у несправності мопеда.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, №1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису, наданого відповідачем з нагрудного відеореєстратора поліцейського, вбачається лише той факт, що позивач знаходився біля мопеда, а не керував ним.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, тобто повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі №201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі № 743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17.

Однак, відповідачем не виконано обов`язку щодо збирання належних та допустимих доказів, що встановлюють вчинення позивачем адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду надано не було.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що будь-яких доказів, поданих відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП, крім оскаржуваної постанови та відеозапису, з якого не вбачається факт керування транспортним засобом позивачем, відповідачем не надано.

Оскаржувана постанова серії БАА № 585911 від 20 квітня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які інші докази, окрім наданого до суду відеозапису, вчинення позивачем правопорушення, зокрема не доведено, що на час винесення постанови позивач керував мопедом, не маючи права керувати таким транспортним засобом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову серії БАА № 585911 від 20 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

Що стосується вимог позивача про визнання дій протиправними, то вони не підлягають задоволенню, оскільки повноваження суду при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, зводяться до права на залишення без змін, скасування рішення або зміну заходу стягнення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з задоволенням позову та відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства, на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 5-7, 9, 72, 77, 90, 229, 241-247, 250, 256, 262, 286, 293, 295 КАС України

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - поліцейський роти № 6, батальйону № 3, полку № 1 з обслуговування правого берегу УПП в м. Києві Осіпчук Юлія Володимирівна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 585911 від 20 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 454 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3;

третя особа - інспектор 1 полку 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Осіпчук Юлія Володимирівна, місцезнаходження, м. Київ, вул. Народного Ополчення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. М. Ішуніна