Справа № 420/18027/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправними дії та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 29 вересня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить суд визнати дії старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Капсамун Олега Васильовича щодо винесення у ВП № 59638077 постанови від 03.09.2021 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 55761,93 грн. протиправними та скасувати постанову старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Капсамуна Олега Васильовича від 03.09.2021 р. винесену у ВП № 59638077 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 55761,93 грн.

Ухвалою від 30 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Також 30 вересня 2021 року ухвалою заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову задоволено та зупинено дію постанови старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Капамуна Олега Васильовича від 03.09.2021 ВП № 59638077 про накладення штрафу на ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 420/18027/21.

04 жовтня 2021 року до суду від позивача за вх. №54096/21 надійшла заява з належним чином оформленою позовною заявою, доказами сплати 908,00 грн судового збору та засвідченими копіями додатків.

Ухвалою від 11 жовтня 2021 року клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом; прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх. №54096/21); відкрито провадження у адміністративній справі та зазначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 18 жовтня 2021 року; витребувано в Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження № 59638077.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими на слідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Вказує, що на момент винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу, будь-яка заборгованість зі сплати аліментів у позивача відсутня, а тому дії державного виконавця неправомірні, та постанова про накладення штрафу підлягає скасуванню. Згідно рішення Київського районного суду від 26.05.2021 року, на яке посилається державний виконавець, зменшено розмір заборгованості по сплаті аліментів за період з 20.04.2018 р. по 14.09.2020 р. з 403462,58 грн. до суми 278809,64 грн. та відповідно квитанції від 14.07.2021 р. позивачем погашено борг в повному обсязі. Зазначає, що відповідно довідки виданої державним виконавцем від 03.08.2021 року № 25591 заборгованість зі сплати аліментів відсутня, тобто боргу з сплати аліментів не має, а тому постанова державного виконавця про накладення штрафу через місяць 03.09.2021 р. неправомірна та підлягає скасуванню.

Ухвалу від 11.10.2021 було направлено відповідачу засобами електронного зв`язку на його офіційну адресу електронної пошти, та відповідачем отримано 12.10.2021, що підтверджується звітом про отримання.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Однак, відзив на позов та витребувані докази від відповідача у встановлені в ухвалі від 11.10.2021 строки та станом на момент прийняття даного рішення до суду не надано.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно.

Таким чином, оскільки сторони у судове засідання 19.10.2021 не з`явились, у зв`язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати дану справу у письмовому провадженні.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На примусовому виконанні у Першому Малиновському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавчий лист Київського районного суду м.Одеси №520/4839/18 від 24.07.2019 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 15696 грн щомісячно, виконавче провадження №59638077.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 04.08.2020 у справі №520/17398/19 (а.с.145-146), яке набрало законної сили 15.09.2020, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів задоволено частково та зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси №520/4839/18 року від 06.03.2019 року на користь ОСОБА_2 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , з 15696 гривень до 4000 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаним рішенням зокрема встановлено, що: «…Так, починаючи з 3 кварталу 2018 року, дохід позивача був зменшений до 10 тисяч гривень в місяць. Відповідно до Податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи- підприємця за рік, дохід позивача становив 765633 тисячі гривень. Тобто дохід позивача за період червень - грудень 2018 року становив 54234 грн., що становить близько 9000 грн. щомісяця.

Відповідно до інформації Податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за півріччя 2019 року - дохід позивача становив 54246 грн. Тобто дохід позивача за період січень - червень становив 9041 грн. щомісяця.

На утриманні позивача знаходиться його непрацездатна мати, про що свідчить Договір про сплату аліментів від 15.07.2019 року. Факт непрацездатності підтверджується Довідкою (бланк серії 10ААВ № 738250).».

Також, рішенням Київського районного суду м.Одеси від 26.05.2021 у справі №947/16375/20 (а.с.147-151), яке набрало законної сили 02.07.2021, позов ОСОБА_1 задоволено частково та зменшено розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , які стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси по справі №520/4839/18 від 06.03.2019 року, за період з 20.04.2018 року по 14.09.2020 року з 403462,58 грн. до суми 278809,64 грн.; в решті вимог відмовлено.

При цьому, вказаним рішенням зокрема встановлено, що: «…Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментам від 01.02.2021 року, виконаного державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тернюк М.М., встановлено розмір заборгованості про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 403462,58 грн. (т. 2 а.с. 83).

Таким чином, з урахуванням погіршення матеріального становища ОСОБА_1 , з урахуванням ДТП, яка мала місце 07.09.2019 року, а також враховуючи рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.08.2020 року було зменшено розмір аліментів з 15696 гривень до 4000 гривень, щомісячно, суд вважає за доцільне зменшити розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів з 403462,58 грн. до суми 278809,64 грн.

При цьому, зменшуючи розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів суд виходить з того, що з вересня 2019 року, тобто з моменту ДТП, розмір аліментів розраховується судом у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, з урахуванням здійснених ОСОБА_1 проплат, суд вважає за можливе зменшити розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на загальну суму 124652,94 грн.».

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 14.07.2021 (а.с.102), ОСОБА_1 сплатив 278809,64 грн, та відповідно до довідки старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Капсамуна Олега Васильовича від 03.08.2021 №25591 (а.с.101) станом на 03.08.2021 заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59638077 відсутня.

Однак, 03.09.2021 старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Капсамуном Олегом Васильовичем за заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, прийнято постанову ВП №59638077 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 20 відсотків від суми заборгованості 55761,93 грн.

При цьому, вказаною постановою встановлено: «Відповідно до рішення Київського районного суду міста Одеси справа № 947/16375/20 від 26.05.2021 року зменшено розмір заборгованості боржника ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання малолітньої доньки за період з 20.04.2018 року по 14.09.2020 року з 403462,58 грн. до суми 278809,64 грн.

Враховуючи заборгованість 278809,64 грн. та щомісячний платіж за вищевказаний період - 15696 грн, помножуємо на 12 місяців (один рік) виходить 188352 грн, тобто заборгованість в 278809,64 перевищує суму відповідних платежів за один рік 188352 грн.».

Позивач, не погоджуючись з вказаною постановою про накладення штрафу, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1, 4 ст.71 Закону №1404-VIII порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Порядок виконання судових рішень визначений, окрім Закону України «Про виконавче провадження», ще й в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5).

Так, у розділі XVI Інструкції № 512/5 наведено особливості виконання рішень про стягнення аліментів.

Відповідно до п.8 розділу XVI Інструкції № 512/5 Виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону. Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на те, що відповідач дійшов невірного висновку, що сума заборгованості перевищує суму відповідних платежів, оскільки відповідно до ч.4 ст.71 Закону №1404-VIII при визначенні розміру штрафу береться до уваги сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів (без обмеження періоду, за який він обчислений), а не фактичний розмір заборгованості зі сплати аліментів за один рік.

Водночас суд зазначає, що з викладених норм вбачається, що виконавець може прийняти постанову про накладення штрафу на боржника у виконавчому провадження з примусового виконання рішення про стягнення аліментів лише у тому разі, якщо на дату прийняття такої постанови наявна непогашена сума заборгованості по аліментах, про що свідчить формулювання «За наявності заборгованості зі сплати аліментів» у ч.4 ст.71 Закону №1404-VIII.

Тобто, навіть за умови існування заборгованості по аліментах до прийняття виконавцем постанови про накладення штрафу, якщо така заборгованість боржником була погашена, у виконавця відсутні підстави для накладення нього штрафу.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У рішенні ЄСПЛ від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (пункт 70).

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, чого в цій справі відповідачем зроблено не було.

За таких обставин, враховуючи недотримання відповідачем принципу обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії, яким є оскаржувана постанова, те що державному виконавцю Капсамун О.В. було відомо на дату прийняття оскаржуваної постанови про відсутність у позивача заборгованості по сплаті аліментів, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та про доцільність їх задоволення.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 908,00 грн. (а.с.89) та за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 681,00 грн. (а.с.67а).

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про стягнення з Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь позивача 1589,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.7, 9, 205, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Капсамун Олега Васильовича щодо винесення у ВП № 59638077 постанови від 03.09.2021 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 55761,93 грн.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Капсамуна Олега Васильовича від 03.09.2021 винесену у ВП № 59638077 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 55761,93 грн.

Стягнути з Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1589,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Відповідач - Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул.Генерала Петрова, 42, м.Одеса, 65072, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ).

Суддя О.А. Вовченко