Справа № 420/7059/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 жовтня 2021 р. м.ОдесаСправа № 420/7059/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Танасогло Т.М. , Єщенка О.В.

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021р. у справі №420/7059/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТАЙМ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації при митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «РЕСТАЙМ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 05.01.2021 року №UA500490/2021/000001/2;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації при митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби від 05.01.2021 року № UA500490/2021/00002.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року у справі №420/7059/21 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТАЙМ» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 05.01.2021 року №UA500490/2021/000001/2.

Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації при митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.01.2021 року № UA500490/2021/00002.

Не погоджуючись з вищеозначеним рішенням суду першої інстанції відповідачем безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021р. витребувано з Одеського окружного адміністративного суду справу № 420/7059/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТАЙМ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації при митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

21.10.2021р. вищевказана справа надійшла до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження по даній справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, згідно із підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 якого за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум працездатних осіб становить 2270 гривень.

Виходячи з наведеного, для правильного визначення розміру судового збору, що підлягає сплаті за звернення до суду з вимогою майнового характеру, важливе значення має встановлення розміру ціни позову.

За змістом статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено цілі використання відомостей про митну вартість товарів, а саме для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За приписами підпункту 4 частини 1 статті 266 Митного кодексу України одним із обов`язків декларанта у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, є сплата митних платежів або забезпечення їх сплати відповідно до розділу X цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 279 Митного кодексу України установлено, що базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є, зокрема для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів (частина перша пункту 190.1 статті 190 Митного кодексу України).

З аналізу наведених правових норм слідує, що митна вартість товару для декларанта є базою оподаткування податком на додану вартість та митними платежами.

При цьому, з метою виконання та досягнення митних цілей, на митні органи покладено функціональні обов`язки з контролю за правильністю визначення платником митної вартості товарів.

Якщо за наслідками такого контролю установлено, що митну вартість визначено не вірно, орган доходів і зборів приймає рішення про коригування митної вартості, внаслідок прийняття якого пропорційно змінюється і розмір належних до сплати митних платежів та податку на додану вартість.

Таким чином, сама по собі визначена у рішенні контролюючого органу митна вартість товару безпосередньо не впливає на майновий стан декларанта. Майновий інтерес для нього складає той розмір митних платежів та інших податків, який він має доплатити порівняно з розміром таких платежів, визначених на підставі заявленої ним митної вартості товарів при декларуванні. Обсяг грошового (вартісного) виразу зміни складу майна позивача у цих спорах співпадає з сумою різниці митних платежів та інших податків, яку він має доплатити.

Отже, при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову, у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Відтак, розрахунок належного до сплати судового збору при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів має здійснюватися виходячи з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваними рішеннями.

Так, згідно із рішенням Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500490/2021/000001/2 від 05.01.2021р. ТОВ РЕСТАЙМ розраховано митну вартість товару в загальному розмірі 1321410,26грн. (46477,80 USD х 28,431), яку Одеською митницею Держмитслужби скориговано до 1814427,47грн. (63818,63 USD х 28,431).

Отже, різниця між розрахованою декларантом та скоригованою контролюючим органом митною вартість товарів становить 493017,21грн., у зв`язку з чим за звернення до суду першої інстанції з вимогою майнового характеру ТОВ РЕСТАЙМ повинно було сплатити судовий збір в сумі 7395,26грн.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що за подання до суду даної апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021р. у справі №420/7059/21 Одеська митниця Держмитслужби повинна сплатити судовий збір у загальному розмірі 11092,89грн.

За подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції скаржник повинен сплатити судовий збір у розмірі 11092,89грн. на рахунок №UA1015758 , код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526 , банк отримувач: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку (МФО) 899998.

Також, колегія суддів установлено, що до апеляційної скарги Одеською митницею Держмитслужби додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Поважність причин за наявності яких Одеською митницею Держмитслужби пропущено законодавчо визначений строк звернення до суду з даною апеляційною скаргою на рішення окружного адміністративного суду контролюючий орган пов`язує із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19.

Надаючи оцінку обґрунтуванням суб`єкта владних повноважень, наведеним у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Строк на апеляційне оскарження установлено статтею 295 КАС України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Тобто, у даному випадку, строк подання апеляційної скарги становить тридцять днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційним судом з`ясовано, що рішення Одеським окружним адміністративним судом у справі №420/7059/21 в прийнято в порядку письмового провадження 12.07.2021р.

Копію оскаржуваного судового акту на електронну адресу Одеської митниці Держмитслужби () надіслано 14.07.2021р.

Водночас, дану апеляційну скаргу відповідачем на пошту здано лише 06.10.2021р., тобто поза межами законодавчо визначеного процесуального строку.

До того ж, на думку колегії суддів, наведені Одеською митницею Держмитслужби в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду доводи є необґрунтованими, з урахуванням такого.

Так, 02.04.2020 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 року, яким розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо, зокрема, залишення позовної заяви без руху продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Відповідно до ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до, зокрема, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Враховуючи, що Закон України № 731-IX опубліковано в газеті Голос України № 119-120 від 16 липня 2020 року, відповідно до ч.1 Прикінцевих та перехідних положень даного закону, датою набрання ним чинності є 17 липня 2020 року, а тому передбачений Законом 20-денний строк завершено 06.08.2020 року.

У даному випадку, приписи пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України не свідчать про наявність підстав для автоматичного поновлення скаржнику строку на подання апеляційної скарги, оскільки положення зазначеної норми пов`язують можливість поновлення процесуального строку на подання відповідної скарги саме з наявністю об`єктивних перешкод, зумовлених безпосередньо тими заходами, які вживаються державою для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19. Тобто, між дією карантинних обмежень та неспроможністю відповідача подати апеляційну скаргу протягом передбаченого законом строку має бути причинний зв`язок.

Отже, сама собою наявність у КАС України вищевказаної норми не може слугувати безумовною підставою для поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги, оскільки скаржник повинен аргументувати те, які карантинні заходи та в який саме спосіб завдали йому перешкод звернутися до суду зі скаргою протягом строку, визначеного законом, а суд, у свою чергу, має надати безпосередню оцінку поважності таких причин.

Також, є необґрунтованими посилання митного органу на приписи п.п.82, 161, 163 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. №1242, оскільки жодних доказів на підтвердження того, коли саме Одеською митницею Держмитслужби отримано оскаржуване рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 р. по справі № 420/7059/21 скаржником до заяви про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду не додано.

Отже, наведені Одеською митницею Держмитслужби в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції обґрунтування не можуть бути визнані поважною причиною пропуску такого строку та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви Одеської митниці Держмитслужби про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки наведені у ній підстави не є поважними.

Відповідно до частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

З урахуванням викладеного, та у відповідності до вимог ст. 298 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, із наданням скаржнику строку для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду із зазначенням інших підстави для поновлення такого строку.

Керуючись ст.ст. 292, 293, 295, 298, 325 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Визнати вказані Одеською митницею Держмитслужби у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 р. по справі № 420/7059/21 підстави неповажними.

У задоволенні заяви Одеської митниці Держмитслужби про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 р. по справі № 420/7059/21 - відмовити.

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021р. у справі №420/7059/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТАЙМ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації при митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - залишити без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надати відповідачу 10-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 11092,89грн., а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021р. із наведенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги щодо надання доказів сплати судового збору, апеляційну скаргу, відповідно до ст.169 КАС України, буде повернуто особі, яка її подала.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали в частині щодо подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із наведенням обґрунтованих підстав для поновлення такого строку, з підтверджуючими доказами та матеріалами, апеляційним судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенко О.В.