Справа № 820/4095/15
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 820/4095/15

адміністративне провадження № К/9901/27554/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року (головуючий суддя - Полях Н.В.)

та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року (колегія суддів: головуючий суддя - Подобайло З.Г., судді - Тацій Л.В., Григорова А.М.)

у справі №820/4095/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАС Х»

до Основ`янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування наказу, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, скасування податкових повідомлень - рішень.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАС Х» (далі - позивач, платник, Товариство, ТОВ «КОМАС Х») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Основ`янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - відповідач, контролюючий орган, Основ`янська ОДПІ), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило:

- зобов`язати відповідача надати інформацію щодо внесення останнім коригувань до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», а також до картки особового рахунку ТОВ «КОМПАС Х» на підставі відомостей, викладених в актах від 02.03.2015 №776/20-38-15-01-09/37365137, від 12.06.2015 №2025/20-38-22-01-04/37365137, від 09.07.2015 №2229/20-38-22-03-08/37365137 та від 30.06.2015 №2131/20-38-22-01-04/37365137, які містять висновки про порушення позивачем норм податкового законодавства;

- визнати протиправними дії Основ`янської ОДПІ щодо внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», а також до картки особового рахунку ТОВ «КОМПАС Х» на підставі актів від 02.03.2015 №776/20-38-15-01-09/37365137, від 12.06.2015 №2025/20-38-22-01-04/37365137, від 09.07.2015 №2229/20-38-22-03-08/37365137 та від 30.06.2015 №2131/20-38-22-01-04/37365137;

- зобов`язати Основ`янську ОДПІ відновити суми податкового кредиту та зобов`язань Товариства в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», а також в картці особового рахунку, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах від 02.03.2015 №776/20-38-15-01-09/37365137, від 12.06.2015 №2025/20-38-22-01-04/37365137, від 09.07.2015 №2229/20-38-22-03-08/37365137 та від 30.06.2015 №2131/20-38-22-01-04/37365137, а також виключити з електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит» інформацію, що внесена на підставі актів від 02.03.2015 №776/20-38-15-01-09/37365137, від 12.06.2015 №2025/20-38-22-01-04/37365137, від 09.07.2015 №2229/20-38-22-03-08/37365137 та від 30.06.2015 №2131/20-38-22-01-04/37365137;

- скасувати рішення Основ`янської ОДПІ у формі наказів №203 від 29.02.2015, №664 від 29.05.2015, №763 від 25.06.2015, №695 від 09.06.2015;

- визнати протиправними дії Основ`янської ОДПІ з проведення документальних позапланових перевірок Товариства на підставі наказів №203 від 29.02.2015, №664 від 29.05.2015, №763 від 25.06.2015, №695 від 09.06.2015 та складання актів від 02.03.2015 №776/20-38-15-01-09/37365137, від 12.06.2015 №2025/20-38-22-01-04/37365137, від 09.07.2015 №2229/20-38-22-03-08/37365137 та від 30.06.2015 №2131/20-38-22-01-04/37365137;

- визнати протиправними дії Основ`янської ОДПІ щодо викладення висновків про порушення позивачем вимог податкового законодавства в актах від 02.03.2015 №776/20-38-15-01-09/37365137, від 12.06.2015 №2025/20-38-22-01-04/37365137, від 09.07.2015 №2229/20-38-22-03-08/37365137 та від 30.06.2015 №2131/20-38-22-01-04/3736513;

- скасувати податкові повідомлення - рішення відповідача № від 17.03.2015, № від 30.06.2015, № від 30.06.2015, № 000012204 від 15.07.2015, № 000022204 від 15.07.2015, № 000032204 від 21.07.2015.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про відсутність передбачених законом правових підстав для призначення документальних перевірок Товариства, протиправність оскаржуваних наказів відповідача, дій з проведення перевірки Товариства та викладення висновків про порушення платником норм податкового законодавства. Вказав про правомірність формування платником даних податкового обліку за результатами господарських відносин із ТОВ «ДОНМАС», ТОВ "КАПІТАЛ Х" та ТОВ "НАФТАКОМПАНІ" у періодах, що перевірялись. Позивач вважає протиправними дії контролюючого органу щодо внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит» та до картки особового рахунку платника на підставі актів від 02.03.2015 №776/20-38-15-01-09/37365137, від 12.06.2015 №2025/20-38-22-01-04/37365137, від 09.07.2015 №2229/20-38-22-03-08/37365137 та від 30.06.2015 №2131/20-38-22-01-04/37365137.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Основ`янської ОДПІ щодо внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», а також до картки особового рахунку ТОВ «КОМПАС Х» на підставі відомостей, викладених в актах від 02.03.2015 №776/20-38-15-01-09/37365137, від 12.06.2015 №2025/20-38-22-01-04/37365137, від 09.07.2015 №2229/20-38-22-03-08/37365137 та від 30.06.2015 №2131/20-38-22-01-04/37365137;

- зобов`язано Основ`янську ОДПІ відновити суми податкового кредиту та зобов`язань Товариства в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці особового рахунку, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах №776/20-38-15-01-09/37365137 від 02.03.2015року, № 2025-38-22-01-04/37365137 від 12.06.2015, № 2229/20-38-22-03-08/37365137 від 09.07.2015, № 2131/20-38-22-01-04/37365137 від 30.06.2015;

- скасовано рішення Основ`янської ОДПІ у формі наказів № 203 від 19.02.2015, № 664 від 29.05.2015, № 763 від 25.06.2015, № 695 від 09.06.2015;

- визнано протиправними дії Основ`янської ОДПІ щодо проведення документальних позапланових перевірок та складання актів перевірок щодо ТОВ «КОМПАС Х» №776/20-38-15-01-09/37365137 від 02.03.2015, № 2025/20-38-22-01-04/37365137 від 12.06.2015, № 2229/20-38-22-03-08/37365137 від 09.07.2015, № 2131/20-38-22-01-04/37365137 від 30.06.2015;

- скасовано податкові повідомлення - рішення Основ`янської ОДПІ № від 17.03.2015, № від 30.06.2015, № від 30.06.2015, № 000012204 від 15.07.2015, № 000022204 від 15.07.2015, № 000032204 від 21.07.2015. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані накази відповідача прийняті ним за відсутності передбачених законом підстав. Вказав, що позивач надав усі необхідні пояснення та їх документальне підтвердження на відповідні запити контролюючого органу. Суд першої інстанції зазначив, що інформація викладена Основ`янською ОДПІ в електронних базах даних стосовно позивача може бути використана податковими органами при перевірці його контрагентів, що може призвести до погіршення ділової репутації платника, відмови його контрагентів від подальших господарських відносин з ним з метою уникнення негативних податкових наслідків від таких операцій. Отже, дії контролюючого органу щодо внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», а також до картки особового рахунку платника податків ТОВ «КОМПАС Х» на підставі актів від 02.03.2015 №776/20-38-15-01-09/37365137, від 12.06.2015 №2025/20-38-22-01-04/37365137, від 09.07.2015 №2229/20-38-22-03-08/37365137 та від 30.06.2015 №2131/20-38-22-01-04/37365137 є протиправними. Також Харківський окружний адміністративний суд зазначив про правомірність формування Товариством даних податкового обліку за результатами господарських відносин із ТОВ «ДОНМАС», ТОВ "КАПІТАЛ Х" та ТОВ "НАФТАКОМПАНІ" у періодах, що перевірялись. Натомість Харківський окружний адміністративний суд вказав, що позовні вимоги про визнання протиправними дій контролюючого органу щодо викладення в актах висновків про порушення платником податкового законодавства не підлягають задоволенню, оскільки не породжують для позивача жодних правових наслідків.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року апеляційну скаргу Основ`янської ОДПІ задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2015 по справі № 820/4095/15 скасовано в частині задоволених позивних вимог про визнання протиправними дій Основ`янської ОДПІ щодо внесення змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок", інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також картки особового рахунку платника податків ТОВ "КОМПАС Х", внесених на підставі актів №776/20-38-15-01-09/37365137 від 02.03.2015, № 2025/20-38-22-01-04/37365137 від 12.06.2015, № 2229/20-38-22-03-08/37365137 від 09.07.2015, № 2131/20-38-22-01-04/37365137 від 30.06.2015; зобов`язання Основ`янської ОДПІ відновити суми податкового кредиту та зобов`язань ТОВ "КОМПАС Х" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці особового рахунку, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах №776/20-38-15-01-09/37365137 від 02.03.2015, № 2025-38-22-01-04/37365137 від 12.06.2015, № 2229/20-38-22-03-08/37365137 від 09.07.2015, № 2131/20-38-22-01-04/37365137 від 30.06.2015; скасування рішень Основ`янської ОДПІ у формі наказів № 203 від 19.02.2015, № 664 від 29.05.2015, № 763 від 25.06.2015, № 695 від 09.06.2015; визнання протиправними дій Основ`янської ОДПІ з проведення документальних позапланових перевірок та складання актів перевірок щодо ТОВ "КОМПАС Х" №776/20-38-15-01-09/37365137 від 02.03.2015, № 2025/20-38-22-01-04/37365137 від 12.06.2015, № 2229/20-38-22-03-08/37365137 від 09.07.2015, № 2131/20-38-22-01-04/37365137 від 30.06.2015.

В цій частині прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ТОВ "КОМПАС Х" відмовлено.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2015 у справі № 820/4095/15 залишено без змін

Скасовуючи в частині рішення суду першої інстанції та частково відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скасування спірних наказів, визнання протиправними дій відповідача щодо внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит» та до картки особового рахунку платника та зобов`язання його відновити первинний стан податкового обліку позивача в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також у картці особового рахунку Товариства, визнання протиправними дій контролюючого органу щодо проведення перевірки не призведе до відновлення порушених прав позивача. При цьому суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про правомірність формування платником даних податкового обліку за результатами господарських відносин із ТОВ «ДОНМАС», ТОВ "КАПІТАЛ Х" та ТОВ "НАФТАКОМПАНІ" у періодах, що перевірялись.

Не погодившись із зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. На обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає про відсутність фактичного здійснення господарської діяльності між позивачем та вказаними вище контрагентами у періодах, що перевірялись. Зазначає, що господарські операції позивача із ТОВ «ДОНМАС», ТОВ "КАПІТАЛ Х" та ТОВ "НАФТАКОМПАНІ" не мали реального характеру, натомість були спрямовані на мінімізацію податкових зобов`язань платника з огляду на те, що зазначені контрагенти здійснювали діяльність, пов`язану з наданням податкової вигоди третім особам. Вказує, що з наданих платником первинних документів неможливо встановити походження придбаного позивачем товару, оскільки вони не підтверджують фактичне здійснення поставки товару від ТОВ «ДОНМАС», ТОВ "КАПІТАЛ Х" та ТОВ "НАФТАКОМПАНІ" платнику.

Рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржуються, а тому не є предметом касаційного розгляду справи.

Отже, предметом касаційного розгляду є правомірність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень контролюючого органу № від 17.03.2015, № від 30.06.2015, № від 30.06.2015, № 000012204 від 15.07.2015, № 000022204 від 15.07.2015, № 000032204 від 21.07.2015.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача.

Від позивача відзиву на касаційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 лютого 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, посадовими особами відповідача проведено документальну невиїзну перевірку позивача по декларації з ПДВ за грудень 2014 року щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «ДОНМАС», за результатами якої складено акт №776/20-38-15-01-09/37365137 від 02.03.2015 (далі - Акт перевірки від 02.03.2015).

За результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення Товариством вимог пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам із ТОВ «ДОНМАС» за грудень 2014 року, в результаті чого позивачем завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за грудень 2014 року на 771467,00 грн.

За результатами перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 17.03.2015 № , яким Товариству зменшено розмір від`ємного значення сум податку на додану вартість за грудень 2014 року на 771467,00 грн.

Також посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ «НАФТАКОМПАПІ» за лютий 2015 року та відображення їх у податковій звітності, за результатами якої складено акт №2025/20-38-22-01-04/37365137 від 12.06.2015 (далі - Акт перевірки віл 12.06.2015).

За результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення Товариством вимог пункту 44.1 статті 44, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України по взаємовідносинам із ТОВ «НАФТАКОМПАПІ» за лютий 2015 року, що призвело до завищення Товариством податкового кредиту на суму ПДВ 4808264,00 грн, зокрема, за лютий 2015 року на 4808264,00 грн; заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету за лютий 2015 року на суму 4717936,00 грн, завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду за лютий 2015 року на суму 90328,00 грн.

За результатами перевірки контролюючий орган прийняв податкові-повідомлення рішення від 30.06.2015:

- № 000222203, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 5897420,00 грн, з яких за основним платежем - 4717936,00 грн та 1179484,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- № , яким Товариству зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 90328,00 грн.

Посадовими особами Основ`янської ОДПІ також проведено документальну невиїзну перевірку позивача щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ КАПІТАЛ X" за березень 2015 року та відображення їх у податковій звітності, за результатами якої складено акт №2131/20-38-22-01-04/37365137 від 30.06.2015 (далі - Акт перевірки від 30.06.2015).

За результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення Товариством вимог пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України по взаємовідносинам із ТОВ «КАПІТАЛ X» за березень 2015 року, в результаті чого ТОВ «КОМПАС X» завищено податкові зобов`язання за березень 2015 року на суму ПДВ 1418940,00 грн та завищено податковий кредит за березень 2015 року на суму ПДВ 5386266,00 грн, що призвело до заниження Товариством податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету за березень 2015 року на суму 3912316,00 грн та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду за березень 2015 на суму 55010,00 грн.

За результатами перевірки контролюючий орган прийняв податкові повідомлення - рішення від 15.07.2015 №, яким Товариству зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 55510,00 грн, та №, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у загальному розмірі 5868474,00 грн, зокрема, за основним платежем - 3912316,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1956158,00 грн.

Крім того, посадовими особами контролюючого органу проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ТОВ "КОМПАС X" щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ "КАПІТАЛ X" за квітень 2015 року та відображення їх у податковій звітності, за результатами якої складено акт №2229/20-38-22-03-08/37365137 від 09.07.2015 (далі - Акт перевірки від 09.07.2015).

За результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення Товариством вимог пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України по взаємовідносинам із ТОВ «КАПІТАЛ Х», в результаті чого позивачем занижено податкові зобов`язання за квітень 2015 року на 1144839,00 грн; завищено податковий кредит за квітень 2015 року на 4595794,00 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до державного бюджету за квітень 2015 року, на 3596293,00 грн.

Відповідач прийняв податкове повідомлення - рішення від 21.07.2015 №000032204, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у загальному розмірі 5176432,50 грн.

Контролюючи орган дійшов висновку про відсутність фактичного здійснення господарських відносин між позивачем та ТОВ «ДОНМАС», ТОВ "КАПІТАЛ Х" ТОВ "НАФТАКОМПАНІ" у періодах, що перевірялись.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Відповідно до 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції, що діяла до 15.12.2015) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищенаведені вимоги кореспондуються з приписами статті 242 КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2015).

На думку колегії суддів, рішення судів попередніх інстанцій зазначеним вимогам не відповідають, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакції, що була чинною на момент їх виникнення.

Згідно з вимогами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регулюються статтею 200 ПК України.

Так, згідно з пунктом 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (пункт 200.4 статті 200 ПК України).

Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція № 281/171/578/155).

Ця Інструкція встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів. Ця Інструкція поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів.

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Пунктом 5.4.1 Інструкції № 281/171/578/155 встановлено, що перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14 жовтня 1997 року N 363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за N 128/2568, та ГОСТ 27352-87 "Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общие технические требования".

Наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 № 271/121 затверджено Інструкцію з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція № 271/121).

Пунктом 6.1.4 Інструкції № 271/121 встановлено, що перед прийманням нафти та/або нафтопродукту необхідно: відібрати точкові проби з транспортного засобу і скласти сукупну пробу у відповідності до вимог ДСТУ 4488 та розділу 4.2 цієї Інструкції для проведення приймально-здавальних і контрольних випробувань; перевірити у пробах нафтопродуктів (візуально) наявність води і механічних домішок; зареєструвати відібрану сукупну пробу нафти та/або нафтопродукту в журналі реєстрації проб за формою N 3-НК і провести приймально-здавальні випробування; порівняти дані приймально-здавальних випробувань з даними паспорта якості вантажовідправника і, у разі відсутності розбіжностей, надати дозвіл на зливання нафти та/або нафтопродукту; записати до паспортів якості вантажовідправника і журналу реєстрації проб номери транспортних засобів, якими доставлено нафту або нафтопродукти, а також номери резервуарів, до яких їх злито.

Підпунктами 6.1.18 - 6.1.20, 6.1.22 Інструкції № 271/121 встановлено, що для визначення фактичної якості нафти та/або нафтопродукту здійснюється відбирання проб у відповідності до вимог ДСТУ 4488. Сукупні проби поділяються на три частини, що опечатуються або пломбуються і споряджаються етикетками з підписами осіб, які брали участь у їх відбиранні. Про відбирання проб складається акт за підписами всіх осіб, які брали у цьому участь. Перша (для випробувань в обсязі контрольних випробувань) і друга (арбітражна) проби направляються до акредитованої (атестованої) у встановленому порядку випробувальної лабораторії для випробувань на відповідність якості нафти та/або нафтопродукту вимогам нормативного документа, а третя (арбітражна) - залишається на підприємстві.

За даними результатів випробувань складається акт приймання продукції за якістю (у день завершення приймання) за формою N 14-НК, у якому має бути вказано: назва вантажоодержувача нафти та/або нафтопродукту і його місцезнаходження; номер і дата складання акта, місце приймання нафти та/або нафтопродукту, час початку і завершення приймання. У разі, коли приймання здійснено з порушенням термінів, в акті зазначається причина затримки і час її виникнення; прізвище, ім`я та по батькові осіб, які брали участь у прийманні нафти та/або нафтопродукту за якістю, місце їх роботи, посади, дата і номер довіреності (доручення) представника на приймання продукції за якістю, а також довідка про ознайомлення цих осіб з порядком приймання продукції, установленим цією Інструкцією; найменування і місцезнаходження вантажовідправника; дата і номер телеграми про виклик представника вантажовідправника; номер і дата договору про поставку нафти та/або нафтопродуктів, рахунку-фактури, транспортного документа (накладної, коносамента тощо) і паспорта якості; дата надходження нафти та/або нафтопродукту до станції призначення, час видачі вантажоодержувачу вантажу органом транспорту, час відкриття опломбованих транспортних засобів; номер і дата складання комерційного акта, якщо такий складено під час отримання нафти та/або нафтопродуктів від органів транспорту; умови зберігання нафти та/або нафтопродуктів на складі вантажоодержувача до складання акта; стан тари на момент огляду, стан зовнішнього маркування тари, а також кількість (маса) нестандартної продукції; за чиїми пломбами (ЗПП вантажовідправника чи транспортувальника) відвантажено й отримано нафту та/або нафтопродукти, їх справність, наявність відтисків, відповідність фактичних відтисків на пломбах відтискам, зазначеним у транспортних документах; відомості про відбирання проб нафти та/або нафтопродуктів, номер і дата акта відбирання проб і надання проб до відповідної випробувальної лабораторії на випробування; номер і назва нормативних документів, згідно з якими здійснювалось контролювання якості нафти та/або нафтопродуктів; висновки випробувальної лабораторії щодо можливості доведення до відповідної якості (виправлення) нафтопродукту або переведення його до іншої марки з посиланням на нормативний документ; інші відомості, які на думку осіб, що беруть участь у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю, необхідно зазначити в акті.

Акт приймання нафтопродуктів за якістю за формою N 14-НК підписується всіма особами, які брали участь у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю.

До акта приймання нафти та/або нафтопродукту за якістю за формою N 14-НК, складеного у відповідності до вимог цієї Інструкції, мають бути додані: паспорт якості нафти та/або нафтопродукту вантажовідправника і копія сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання іноземного сертифіката (якщо продукт підлягає обов`язковій сертифікації в Україні); транспортний документ (накладна, коносамент); пакувальні ярлики з тарних місць, у яких розміщено розфасовані нафтопродукти неналежної якості; документи, що підтверджують повноваження учасників у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю; паспорт якості, виданий випробувальною лабораторією згідно з результатами випробувань нестандартних нафти та/або нафтопродуктів, та акт відбирання проби; інші документи (за наявності), що свідчать про причини псування і невідповідності якості нафти та/або нафтопродуктів.

Таким чином, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які мають відображати реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Необґрунтована ж податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов для бюджетного відшкодування.

Доводи контролюючого органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій Товариство повинно мати належним чином оформлені первинні документи, які мають містити всі необхідні реквізити, бути підписаними уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до частини другої статті 71 КАС України (у редакції, що була чинною до 15.12.2017) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 КАС України (у редакції, що була чинною до 15.12.2017), згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ «НАФТАКОМПАНІ» (Постачальник) та ТОВ «КОМПАС X» (Покупець) укладені договори поставки нафтопродуктів №НК- 0034 від 01.02.2015, №НК- 0092 від 11.02.2015, №НК- 0119 від 13.02.2015, №НК- 0187 від 23.02.2015, №НК- 0262 від 26.02.2015, №КХ- 0213 від 01.03.2015 та додаткові угоди до них № 00034 від 01.02.2015, № 00092 від 11.02.2015, № 00119 від 13.02.2015, № 00187 від 23.02.2015, № 00262 від 26.02.2015, № 00213 від 01.03.2015.

За умовами зазначених договорів Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити нафтопродукти згідно з умовами договорів.

Пунктом 4.2 договорів поставки нафтопродуктів установлено, що товар поставляється Покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до договору, на умовах: ЕХW - резервуари нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт» і інших нафтобаз.

Також, між ТОВ «КАПІТАЛ X» (Постачальник) та ТОВ «КОМПАС X» (Покупець) укладені Договори поставки нафтопродуктів: №КХ - 0214 від 20.03.2015, №КХ04 - 0014 від 01.04.2015, №КХ04 - 0057 від 22.04.2015 та додаткові угоди до цих договорів № 00214 від 20.03.2015, № 00014 від 01.04.2015, № 00057 від 22.04.2015.

За умовами зазначених договорів Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти згідно з умовами договорів.

Згідно з пунктом 4.2 зазначених договорів товар поставляється Покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до Договору, на умовах: ЕХW - резервуари нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт» і інших нафтобаз, що належать ПАТ «Дніпронафтопродукт» на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів.

Також між ТОВ «ДОНМАС» (Постачальник) та ТОВ «КОМПАС X» (Покупець) було укладено договори поставки нафтопродуктів №ДГ - 0379, №ДГ - 0380 від 23.12.2014 та додаткові угоди №00171 та № 00172 від 23.12.2014.

За умовами договорів Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити нафтопродукти згідно з умовами договорів.

Товар поставляється Покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до договору, на умовах: ЕХW - резервуари нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт» і інших нафтобаз, що належать ПАТ «Дніпронафтопродукт» на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів (пункт 4.2. Договору).

На підтвердження фактичного виконання умов зазначених договорів позивач надав копії актів приймання - передачі нафтопродуктів, листів про можливість отримання товару, податкових накладних.

Також позивач надав копію укладеного між ним (Поклажодавець) і ПАТ «Дніпронафтопродукт» (Зберігач) договору зберігання № 3769 від 01.10.2013, за умовами якого Зберігач зобов`язується приймати та зберігати нафтопродукти та інші товарно - матеріальні цінності, які передаються Поклажодавцем, і повернути їх Поклажодавцеві у схоронності за першою вимогою, та актів приймання-передачі.

На підтвердження подальшої реалізації придбаного позивачем у вказаних вище контрагентів товару (пального), шляхом реалізації його через мережі АЗС, ТОВ «КОМПАС X» долучило до матеріалів справи низку договорів оренди автозаправних станцій та звітів.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що надані платником первинні документи підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ДОНМАС», ТОВ «НАФТАКОМПАНІ», ТОВ «КАПІТАЛ X» у періодах, що перевірялися.

Верховний Суд вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними, виходячи з наступного.

Так, предметом договорів поставки є специфічний товар - нафтопродукти, відповідно, до правовідносин з постачання, перевезення, прийняття, обліку та ін. має застосовуватись порядок, що врегульований Інструкціями № 281/171/578/155 та № 271/121.

Верховний Суд зазначає, що всупереч вимогам Інструкцій №281/171/578/155 та № 271/121 позивач не надав доказів перевірки кількісних та якісних характеристик нафтопродуктів під час здійснення операцій з поставки товарів від ТОВ «ДОНМАС», ТОВ «НАФТАКОМПАНІ» та ТОВ «КАПІТАЛ X» на адресу платника. Зокрема, у наданих Товариством документах відсутня інформація про те, яким чином приймався придбаний товар по кількості та якості, чи перевірялись наявність і цілісність пломб, технічний стан резервуарів, відповідність об`єму і густини нафтопродуктів у резервуарі необхідним критеріям, відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, доказів того, яким чином вимірювалась маса придбаних позивачем нафтопродуктів тощо. Відсутні також відомості про місцезнаходження нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт», на яких зберігалися придбані позивачем нафтопродукти. Також у наданих Товариством документах відсутні посилання на номери резервуарів, з яких був відпущений придбаний позивачем товар та номери резервуарів, у які ТОВ «ДОНМАС», ТОВ «НАФТАКОМПАНІ» та ТОВ «КАПІТАЛ X» відвантажували товар на зберігання ПАТ «Дніпронафтопродукт».

Отже, з наданих позивачем документів неможливо встановити, що саме передані ТОВ «ДОНМАС», ТОВ «НАФТАКОМПАНІ» та ТОВ «КАПІТАЛ X» на зберігання ПАТ «Дніпронафтопродукт» нафтопродукти були відвантажені у подальшому позивачу.

Крім того, судами залишено поза увагою, що у матеріалах справи відсутні докази здійснення розрахунку за поставлений товар між позивачем та вказаними вище контрагентами.

Зі змісту наданих платником на підтвердження подальшої реалізації через орендовані автозаправні станції нафтопродуктів документів неможливо встановити, що ці нафтопродукти були придбані саме у ТОВ «ДОНМАС», ТОВ «НАФТАКОМПАНІ» та ТОВ «КАПІТАЛ X».

Суд також звертає увагу на те, що у наданих платником товарно-транспортних накладних пунктами навантаження товару вказано: ПАО «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» (Одеська область, вул. Вапняна), ТОВ «Еквіта» (м. Кременчуг, проїзд Галузевий, 80). Суди попередніх інстанцій зазначене залишили поза увагою та не встановили, яке відношення ПАО «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» та ТОВ «Еквіта» мають до нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт».

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд вважає, що судами попередніх інстанцій під час розгляду справи належним чином не проаналізовано зміст наданих позивачем на підтвердження реальності виконання умов вищевказаних договорів документів, не перевірено їх на відповідність вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Зокрема, судами попередніх інстанцій під час розгляду справи не витребувано, а позивачем не надано доказів на підтвердження того, що від ПАТ "Дніпронафтопродукт" на адресу позивача поставлялися нафтопродукти придбані Товариством саме у ТОВ «ДОНМАС», ТОВ «НАФТАКОМПАНІ» та ТОВ «КАПІТАЛ X».

За таких обставин колегія суддів Касаційного адміністративного суду дійшла висновку, що внаслідок неповного з`ясування обставин справи суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку, не забезпечили повного і всебічно з`ясування обставин в адміністративній справі, не вжили визначених законом заходів, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю і передати справу на новий розгляд.

Частиною першою статті 353 КАС України обумовлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Під час нового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити обставини справи, належним чином їх оцінити, перевірити, якими доказами вони підтверджуються, надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, дослідити зміст наданих позивачем первинних документів, встановити, чи наявний зв`язок між придбаними позивачем у вказаних вище контрагентів нафтопродуктами та нафтопродуктами, що поставлялися на адресу Товариства та були реалізовані ним через мережу автозаправних станцій, і в залежності від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановили при цьому фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги, скасування в оскаржуваній частині рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року скасувати в частині задоволених позовних вимог про скасування податкових повідомлень - рішень Основ`янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 17.03.2015, № від 30.06.2015, № від 30.06.2015, № 000012204 від 15.07.2015, № 000022204 від 15.07.2015, № 000032204 від 21.07.2015.

Справу № 820/4095/15 в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова І.Я.Олендер Р.Ф. Ханова