Справа № 440/7849/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7849/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також - відповідач), у якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління державної податкової служби у Полтавській області від 06.04.2021 «Про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 ;

зобов`язати відповідача поновити ФОП ОСОБА_1 реєстрацію платника єдиного податку.

Ухвалою суду від 19 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: позовної заяви, оформленої відповідно до частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі, із зазначенням особи, стосовно захисту порушених прав якої заявлені вимоги позову, в якості позивача, а саме фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а також копій такої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи; оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 1362,00 грн (за реквізитами: Номер рахунку - UA 4016712; Код за ; Отримувач - ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Призначення платежу : Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд) або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

10 серпня 2021 року позивачем надано до суду документи, якими усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 19 липня 2021 року, у тому числі надано уточнену позовну заяву, оформлену відповідно до частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі, із зазначенням особи, стосовно захисту порушених прав якої заявлені вимоги позову, в якості позивача, а саме фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1 ), а також копій такої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи; оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 1370,00 грн.

Підставою позову визначено незгоду з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 . Така незгода вмотивована протиправною відмовою інспектора у прийнятті податкової звітності позивача, а також намагання останнього подати таку звітність, що виявилось неможливим через відсутність такої звітності у електронному кабінеті.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві посилався на те, що ФОП ОСОБА_1 подано заяву про обрання ним спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для четвертої групи 10.03.2021, при цьому протягом 20 календарних днів з дня подання такої заяви не подано: загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням. Таким чином, враховуючи п.п.298.8.1 п.298.8 ст.298 Податкового кодексу України позивачеві скасовано статус платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2021 /а.с. 50-51/.

Позивач своїм правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку як платник податків, яким подано заяву про обрання ним спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для четвертої групи від 10.03.2021 /а.с.8, /.

15 березня 2021 року позивачем отримано витяг №130 з реєстру платників єдиного податку, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано 4 групу платника єдиного податку з 01 квітня 2021 року /а.с.9/.

При цьому, відповідно до відзиву відповідачем зазначено, що протягом 20 календарних днів з дня подання позивачем такої заяви ним не подано: загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням.

У зв`язку з чим відповідачем проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування, за результатами якої складено акт від 06.04.2021 № 2189/16-31-24-10/ НОМЕР_1 , відповідно до висновків якого встановлено порушення, за які передбачено анулювання реєстрації платника єдиного податку відповідно до абз.7 пп.298.8.1 ст. 298 Податкового Кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року (з змінами та доповненнями) фізичні особи-підприємці, які подали заяву про обрання ними спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для четвертої групи, вперше подають визначену п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПКУ звітність протягом 20 календарних днів з дня подання такої заяви. Так, зазначено, що ФОП ОСОБА_2 подано заяву про обрання ним спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для четвертої групи 10.03.2021 року, при цьому протягом 20 календарних днів з дня подання такої заяви не подано: загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням /а.с. 54-55/.

На підставі такого акту відповідачем прийнято рішення №4061/16-31-24-10 від 06.04.2021 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , відповідно до якого підставою для анулювання реєстрації визначено у разі якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену пп. 291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291.5-1 та п.п.298.8.1 п.298.8 ст.298 Податкового кодексу України /а.с. 56/.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені Розділом XIV Податкового кодексу України.

За змістом пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пункт 291.3 статті 291 Кодексу визначає, що юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

За визначенням пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема: четверта група сільськогосподарські товаровиробники: а) юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Так, позивач впродовж 2020 року був платником єдиного податку четвертої групи, що відповідачем не заперечується та не є предметом спору або доказування у даній справі.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України.

Згідно підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:

загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Як встановлено судом ФОП ОСОБА_1 подано заяву про обрання ним спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для четвертої групи 10.03.2021, при цьому протягом 20 календарних днів з дня подання такої заяви не подано: загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням.

Відповідно до позову не подання такої звітності позивачем пояснена відмовою інспектора Миргородської ДПІ ГУДПС у Полтавській області у прийнятті вказаної декларації про наявність земельних ділянок, що вмотивована тим, що в паперовій формі така звітність не приймається та підлягає поданню через електронний кабінет платника. При цьому, позивач наполягав, що при спробі подати звітність через електронний кабінет платника ним не було виявлено такої звітності в електронному кабінеті.

Надаючи оцінку таким поясненням позивача суд наголошує, що останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного здійснення вказаних вище спроб зі своєчасного подання ним звітності, відмови у прийнятті такої звітності та недоліків програмного забезпечення при поданні відповідної звітності через електронний кабінет платника. Будь-яких доказів в підтвердження обґрунтувань позивача, що інспектором Миргородської ДПС Додуха О.Г. (або іншими уповноваженими особами) було відмовлено у прийняття від позивача необхідної податкової звітності, останнім у позові не зазначено та до позову не додано. Будь-яких доказів в підтвердження обґрунтувань позивача, що електронному кабінеті платника податків вказаної податкової звітності не було станом на період подання вказаної звітності, позивачем у позові не зазначено та до позову не додано. Тобто, жодне із зазначених позивачем обґрунтувань не підтверджено належними та допустимими доказами.

Надання позивачем до позовної заяви копії податкової звітності заповненої в паперовому вигляді (заповнення рукописним шляхом відповідних бланків податкової декларації та її додатків) із зазначеною в ній позивачем датою: "25.03.2021" жодним чином не підтверджує факт наявності у позивача такої звітності станом на вказану дату, оскільки на копіях вказаної податкової звітності відсутні відповідні відмітки про її реєстрацію в контролюючому органі, відсутні доказі направлення такої звітності засобами поштового зв`язку із відповідними відмітками поштової служби та відсутні відомості про подання такої звітності в електронному вигляді (відсутня як сама податкова звітність заповнена в електронному вигляді так і квитанції про направлення з електронного кабінету платника до контролюючого органу), а відтак не може бути прийнята судом в якості належного та допустимого доказу подання позивачем вказаної податкової звітності до контролюючого органу у встановлені чинним законодавством строки її подання.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що він не був позбавлений можливості подати податкову звітність за допомогою поштового направлення, як власне і ним було подано позов до суду - саме за допомогою пошти.

Відтак, відповідні посилання судом оцінюються критично, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів в підтвердження подання позивачем вказаної звітності у строки, встановлені законодавством.

В той же час, суд наголошує, що оспорюване рішення Головного управління державної податкової служби у Полтавській області від 06.04.2021 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 винесено на підставі акту камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування від 06.04.2021 № 2189/16-31-24-10/ НОМЕР_1 .

Відтак, при вирішенні питання правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, суд перевіряє чи прийняте таке рішення у відповідності до критеріїв, визначених в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Податковий кодекс України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку (п. 299.10 ст. 299 ПК України) або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи (п. 291.5-1 ст. 291 ПК України), але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, не може бути, або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.

Відповідно до п. 299.10. ст. 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

До аналогічних правових висновках дійшов і Верховний Суд у постановах від 14 травня 2019 року у справі №813/1373/16, від 12 листопада 2019 року у справі №820/274/17, від 19 листопада 2019 року у справі №200/5738/19-а, від 26.02.2019 р. у справі №805/1396/17-а, від 05.02.2019 у справі №805/206/17-а, від 24.01.2019 у справі №813/1346/18, від 05.06.2018 у справі №813/4266/17.

Згідно з абз. 2 п. 299.11 ст. 299 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті. 291 цього Кодексу у податковому (звітному) оці або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Суд зазначає, що ПК України передбачений порядок реєстрації або анулювання реєстрації платників єдиного податку. Прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної виїзної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Контролюючий орган має право прийняти рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, згідно передбаченого Податковим кодексом України порядку.

Єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій (для платника 4 групи) є проведення виїзної документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Отже, контролюючим органом повинна бути: 1) проведена виїзна документальна перевірка платника податків; 2) прийняття рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Суд зазначає, що для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи мають бути виконані всі вимоги передбачені Податковим кодексом України.

Відповідачем не надано доказів проведення виїзної документальної перевірки позивача.

Реєстрація платника єдиного податку четвертої групи може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу відповідно до п. 299.10 ст. 299 ПКУ, зокрема, при поданні платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених ПКУ. Анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи здійснюється в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву.

Для відмови від спрощеної системи оподаткування суб`єкт господарювання не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку нового календарного кварталу (року) подає до контролюючого органу заяву (п. п. 298.2.1 п. 298.2 ст. 298 ПКУ).

Таким чином, платник єдиного податку четвертої групи, у разі самостійної відмови від застосування спрощеної системи оподаткування, подає до контролюючого органу не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку нового календарного кварталу (року) заяву щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходу на сплату інших податків і зборів. Крім того, за результатами кварталу, в якому платник єдиного податку четвертої групи відмовляється від сплати такого податку, подається уточнена податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи з відповідними уточненнями показників сум єдиного податку, розрахованих на поточний рік.

Судом встановлено, що позивач не відмовлявся від застосування спрощеної системи оподаткування, шляхом надсилання відповідних заяви та не подавав уточненої податкової декларації, а отже був позбавлений статусу платника єдиного податку четвертої групи не з власної ініціативи.

В той же час, як вже було зауважено, рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 від 06.04.2021, було прийнято відповідачем не на підставі виїзної документальної перевірки, як того вимагає Податковий кодекс України, а на підставі камеральної перевірки та без врахування всіх обставин, які підлягають встановленню під час виїзної документальної перевірки, зокрема і ті на які посилається позивач в частині неприйняття від нього податкової звітності в паперовому вигляді, а відтак оскаржуване рішення прийнято відповідачем не у спосіб та не в порядку передбаченому законами України та не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року, яке, відповідно до ч.1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом. При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії. Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Відтак, рішення Головного управління державної податкової служби у Полтавській області №4061/16-31-24-10 від 06.04.2021 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , не відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним і підлягає скасуванню, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання податкового органу поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку четвертої групи з 01.04.2021 та включити до реєстру платників єдиного податку.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2278,00 грн згідно платіжних документів від 13 липня 2021 №33332691 та від 06 серпня 2021 року № 33778232 /а.с. 24-25/.

Суд враховує, що частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції від 03.10.2017 визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 - 2270,00 грн.

Зважаючи на заявлення двох вимог немайнового характеру, друга з яких є похідною від першої, розмір судового збору за подання до адміністративного суду даного позову становить 2270,00 грн

При цьому, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частина друга тієї ж статті визначає, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Оскільки у спірних відносинах права позивача порушені прийняттям протиправного рішення ГУ ДПС України у Полтавській області судовий збір належить стягнути саме за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС України у Полтавській області у розмірі 2270,00 грн.

Таким чином, судовий збір у розмірі переплаченої суми, а саме 8,00 грн повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Оскільки від позивача відповідного клопотання не надходило, питання повернення судового збору у розмірі переплаченої суми в разі зменшення розміру позовних вимог на даній стадії судом не вирішується.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код ВП: 44057192) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління державної податкової служби у Полтавській області №4061/16-31-24-10 від 06.04.2021 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , як платника єдиного податку четвертої групи з 01.04.2021 та включити до реєстру платників єдиного податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код ВП: 44057192) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн /дві тисячі двісті сімдесят гривень/.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський