Справа № 480/4548/21
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2021 р. Справа №480/4548/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною, стягнення індексації грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Протягом 2016-2017 років грошове забезпечення виплачувалося в різних розмірах у зв`язку зі змінами в порядку його нарахування. За час служби, в період з січня 2016 року і по дату звільнення, не здійснювалася індексація заробітної плати позивача.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Тобто індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення та підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. Зазначає, що ненарахування та невиплата суми індексації грошового забезпечення з січня 2016 року по 18 грудня 2017 року порушує його конституційні права та гарантії на належний соціальний захист. Просив позов задовольнити.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що з огляду на положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Що стосується вимог про зобов`язання виплатити компенсацію втрати частини доходів, зазначає, що відповідно до п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. У даному випадку звільнення позивача з військової служби відбулося законно та в повній відповідності з нормами чинного законодавства. Наказ про своє звільнення позивач не оскаржував. Вважає, що за наведених обставин відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства і в межах наданих повноважень. Просив у задоволенні позову відмовити.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що в період з 16.09.2009 р. по 18.12.2017 р. ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (на даний час назву змінено на Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки).
Наказом від 18.12.2017 р. № 403 був виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення у зв`язку з тим, що вибув до нового місця служби (а.с.23,25).
За час проходження служби індексація заробітної плати позивача не здійснювалася.
На звернення до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з питання нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період проходження служби відповідач листом від 11.05.2021 р. відмовив у нарахуванні та виплаті індексації (а.с.38-40,41).
Суд вважає, що невиплата позивачу суми індексації грошового забезпечення є необґрунтованою та суперечить вимогам чинного законодавства з огляду на таке.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Засади грошового забезпечення військовослужбовців визначені у статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до якої до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону).
З матеріалів справи вбачається, що в період з вересня 2009 року по грудень 2017 року позивач проходив службу у Сумському обласному військовому комісаріаті. За період з 01.01.2016 р. по 18.12.2017 р. індексація грошового забезпечення позивача не здійснювалася. На підставі ч. 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правове регулювання інституту оплати праці наведено у главі VII Кодексу законів про працю України.
Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Такий порядок регулює Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", який визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, та Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників (далі Порядок).
Враховуючи, що період з січня 2016 року по грудень 2017 року позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (на даний час назву змінено на Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки), його грошове забезпечення підлягає індексації.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Вказаній нормі кореспондують положення пункту 2 Порядку, відповідно до якого індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог чинного законодавства проведення індексації у звАязку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Відповідно до п. 1-1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. До 01.01.2016 р. поріг індексації був встановлений у розмірі 101 відсоток.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до п. 5 Порядку (у редакції, чинній з 01.12.2015 р.) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. N 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (чинної на час виникнення спірних правовідносин), яка набрала чинності 01.01.2008 р., затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців. Тобто січень 2008 року є місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.
На підставі п. 14 Порядку проведення індексації грошових доходів населення роз`яснення щодо його застосування надає Мінсоцполітики.
Відповідно до листа Мінсоцполітики від 29.12.2017 р. № 122/0/66-17 посадові оклади військовослужбовців востаннє підвищувалися у січні 2008 року, сума індексації у грудні 2017 року становить 4258,75 грн.
Таким чином, базовим місяцем для нарахування індексації є січень 2008 року.
Тобто базовий місяць це місяць підвищення тарифних ставок (окладів), незалежно від розміру підвищення, а коефіцієнт індексації обчислюють на основі щомісячних індексів інфляції, які публікуються Держстатом.
Розрахунок ведеться наростаючим підсумком до перевищення порогу індексації. Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу) та нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця.
Відповідно до п. 4 Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
В обгрунтування заперечень проти позову відповідач посилається на виконання роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 р. щодо ненарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців до окремого роз`яснення. При цьому суд зауважує, що такі роз`яснення не можуть скасовувати чи відтерміновувати виплату індексації заробітної плати, а також не пов`язують індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. Тобто сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення та підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. У свою чергу, можлива відсутність бюджетного фінансування не є підставою для її ненарахування.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Що стосується вимоги зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.01.2016 р. по 18.12.2017 р., суд зазначає наступне.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Так, зі змісту спірної відмови Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки судом встановлено, що відповідачем заперечується право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, та не досліджувалося питання щодо нарахування та виплати індексації з урахуванням компенсації за несвоєчасну виплату коштів за весь період затримки виплати. У свою чергу, з огляду на норми Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у т.ч. суми індексації грошових доходів громадян); 2) виплата нарахованих доходів. Отже, виплата компенсації втрати частини доходів пов`язана з виплатою основної суми доходу. У даному випадку виплату позивачу перерахованої суми індексації грошового забезпечення відповідачем не здійснено. У зв`язку з цим суд визнає, що порушення права позивача на виплату індексації грошового забезпечення з урахуванням компенсації за несвоєчасну виплату коштів за весь період затримки виплати не відбулося, а тому дана вимога є передчасною та задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із проведенням експертиз.
Відповідно до ч. 3 ст. 101, ч. 1 ст. 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
За змістом ч. 5 ст. 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем замовлено Сумському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України проведення експертного судово-економічного дослідження з приводу нарахування йому індексації грошового забезпечення, вартість якого склала 3376,80 грн (а.с.26,36). Заперечень щодо вартості проведеного дослідження, а також щодо належності даного доказу відповідачем не надано.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 3376,80 грн в рахунок відшкодування судових витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони (а.с.36).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні решт позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 3376,80 грн в рахунок відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах