Справа № 314/4453/21
Суддя: Мануйлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/4453/21
Провадження № 2-а/314/41/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н. Ю., секретар судового засідання Рясна А. В., за участю представника позивача Біюн Н.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб справу № 314/4453/21 за адміністративним позовом Вільнянського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою ідентифікації,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2021 Вільнянський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Запорізької області звернувся до суду з вищевказаним позовом, на обґрунтування якого зазначає, що 11.10.2021 з Державної установи «Софіївська виправна колонія(№55)» після відбування покарання (у період з 2017 2021 роки) за скоєння кримінального правопорушення ч.3 ст.185 КК України буде звільнений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Алі-Байрамли, Республіка Азербайджан, який був засуджений 12.04.2017 року Апеляційним судом Донецької області за ч.3.ст.185 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Апеляційного суду Донецької області від 09 грудня 2004 року та остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до листа Управління міграційної поліції Головного Управління національної поліції в Запорізькій області (за вих. 1287/9/012021 від 01.10.2021) дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України та охорони громадського порядку, а також це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Відповідно до листа Управління СБУ в Запорізькій області від 17.03.2021, вих. 2807/1/2301-21, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після звільнення з місць позбавлення волі має намір перебувати на території України без відповідних дозвільних документів та може бути використаний організованими злочинними угрупованнями в протиправній діяльності, що створює загрозу життєво важливим інтересам України.

Під час перевірки було встановлено, що у ОСОБА_1 відсутній будь-який документ, що підтверджує його особу та громадянство, відповідно відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України або документ по якому він може здійснити виїзд з території України.

З метою встановлення особи ОСОБА_1 та його належності до громадянства Республіки Азербайджан, неодноразово направлялись запити до Посольства Республіки Азербайджан в Україні, відповіді на які до теперішнього часу, не надійшли.

Відповідно до пояснення засудженого ОСОБА_1 , він, з 1974 по 1986 рік проживав на території Азербайджану. В 1986 році прибув з Азербайджану та проживав на території України за адресою: АДРЕСА_1 . У 1993 році вступив у шлюб з громадянкою України ОСОБА_2 . Має доньку - громадянку України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначив ОСОБА_1 , він, у 1997 році, перебуваючи на території міста Артемівськ Донецької області, втратив паспорт громадянина Республіки Азербайджан. З вказаного часу, він з метою отримання паспортного документа або документів на право проживання на території України до компетентних установ не звертався.

Відповідно до перевірки за обліками Державного реєстру актів цивільного стану громадян встановлено, що 04.12.1993 року Костянтинівським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області було зареєстровано шлюб громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з громадянкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №795 від 04.12.1993р. Документом, що посвідчує особу ОСОБА_1 вказано паспорт серії НОМЕР_1 , вид.09.03.1992 року Байрамлинським МВВС, Республіка Азербайджан. Відділом РАЦС по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області 16.03.1995 року зареєстровано актовий запис про народження його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Костянтинівка Донецької області.

Відповідно до проведених перевірок Г(У)ДМС України в областях, у м. Києві та Київській області щодо документування паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, продовження терміну перебування, документуванням посвідкою на постійне/тимчасове проживання в Україні, притягнення до адміністративної відповідальності, прийняття рішення про заборону в`їзду на територію України, примусового повернення/видворення з території України, отримання дозволу на імміграцію в Україну інформація стосовно ОСОБА_1 відсутня.

Також згідно відповіді Костянтинівського МВ ГУ ДМС в Донецькій області дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 документовані паспортом громадянина України та зареєстровані за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Інформація стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Законодавство України зобов`язує іноземців та осіб без громадянства неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави (частина 3 статті 3 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Тому позивач просить прийняти рішення про затримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та поміщення його до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянська, які незаконно перебувають в Україні ДМС України з метою його ідентифікації терміном на шість місяців.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач в судовому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки одразу після звільнення він піде оформлювати всі необхідні документи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, 11.10.2021 з Державної установи «Софіївська виправна колонія(№55)» після відбування покарання (у період з 2017 2021 роки) за скоєння кримінального правопорушення ч.3 ст.185 КК України буде звільнений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Алі-Байрамли, Республіка Азербайджан, який був засуджений 12.04.2017 року Апеляційним судом Донецької області за ч.3.ст.185 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Апеляційного суду Донецької області від 09 грудня 2004 року та остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до листа Управління міграційної поліції Головного Управління національної поліції в Запорізькій області (за вих. 1287/9/012021 від 01.10.2021) дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України та охорони громадського порядку, а також це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Відповідно до листа Управління СБУ в Запорізькій області від 17.03.2021, вих. 2807/1/2301-21, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після звільнення з місць позбавлення волі має намір перебувати на території України без відповідних дозвільних документів та може бути використаний організованими злочинними угрупованнями в протиправній діяльності, що створює загрозу життєво важливим інтересам України.

Під час перевірки було встановлено, що у ОСОБА_1 відсутній будь-який документ, що підтверджує його особу та громадянство, відповідно відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України або документ по якому він може здійснити виїзд з території України.

З метою встановлення особи ОСОБА_1 та його належності до громадянства Республіки Азербайджан, неодноразово направлялись запити до Посольства Республіки Азербайджан в Україні, відповіді на які до теперішнього часу, не надійшли.

Відповідно до пояснення засудженого ОСОБА_1 , він, з 1974 по 1986 рік проживав на території Азербайджану. В 1986 році прибув з Азербайджану та проживав на території України за адресою: АДРЕСА_1 . У 1993 році вступив у шлюб з громадянкою України ОСОБА_2 . Має доньку - громадянку України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначив ОСОБА_1 , він, у 1997 році, перебуваючи на території міста Артемівськ Донецької області, втратив паспорт громадянина Республіки Азербайджан. З вказаного часу, він з метою отримання паспортного документа або документів на право проживання на території України до компетентних установ не звертався.

Законодавство України зобов`язує іноземців та осіб без громадянства неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави (частина 3 статті 3 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Частиною першою статті 288 КАСУ передбачено, що позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду, як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України.

Частиною першої статті 289 КАСУ передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

Правовий аналіз норм матеріального та процесуального права щодо вирішення питання затримання іноземця або особи без громадянства стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, дає Суду право дійти висновку, що за наявності певних перелічених у цих нормах умов, існує правова можливість здійснити таке затримання як з метою ідентифікації так і для забезпечення видворення за межі території України.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №585/2811/19.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону №3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону №3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Крім того, відповідно до пункту 12 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні № 141 від 29.02.2016, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, що затримані в установленому законодавством порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону №3773-VI, в`їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно перевірки за обліками Державного реєстру актів цивільного стану громадян встановлено, що 04.12.1993 року Костянтинівським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області було зареєстровано шлюб громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з громадянкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №795 від 04.12.1993р. Документом, що посвідчує особу ОСОБА_1 вказано паспорт серії НОМЕР_1 , вид.09.03.1992 року Байрамлинським МВВС, Республіка Азербайджан. Відділом РАЦС по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області 16.03.1995 року зареєстровано актовий запис про народження його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Костянтинівка Донецької області.

Відповідно до проведених перевірок Г (У) ДМС України в областях, у м. Києві та Київській області щодо документування паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, продовження терміну перебування, документуванням посвідкою на постійне/тимчасове проживання в Україні, притягнення до адміністративної відповідальності, прийняття рішення про заборону в`їзду на територію України, примусового повернення/видворення з території України, отримання дозволу на імміграцію в Україну інформація стосовно ОСОБА_1 відсутня.

Також згідно відповіді Костянтинівського МВ ГУ ДМС в Донецькій області дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 документовані паспортом громадянина України та зареєстровані за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Інформація стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 не надав паспортний документ, де він знаходиться йому невідомо, наміру покидати територію України немає, у зв`язку з чим є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення та перешкоджатиме проведенню процедури видворення.

Іноземець не має зареєстрованого місця проживання, не може легалізувати своє проживання на території України та отримати законне джерело доходів, не може бути працевлаштованим, згідно чинного законодавства та не може забезпечувати власні потреби.

Відповідно до Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців, до кошторису витрат, необхідних для виконання рішення про примусове видворення іноземця, включається вартість:проїзних квитків для іноземця та осіб, які його супроводжують; послуг з утримання іноземця в ПТПІ; послуг з ідентифікації особи; послуг з оформлення документів та вчинення інших дій, пов`язаних із примусовим видворенням, тощо.

За вказаних обставин є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідач буде продовжувати ухилятися від виконання рішення про його примусове повернення та перешкоджатиме проведенню процедури видворення, що відповідно до частини 1 статті 289 КАСУ є підставою для його затримання з подальшим поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 244, 246, 288, 289, 371 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Вільнянського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою ідентифікації задовольнити.

Затримати ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до шести місяців, тобто до 07 квітня 2022 року, та помістити його до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України з метою його ідентифікації.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст буде рішення складено 07 жовтня 2021 року.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

07.10.2021